Nr 9 oktober 2007 Finlands Synskadade

4 FSS styrelse på distriktsbesök
8 Kroppspråk och kommunikation
15 Aktiva damer på kvinnoseminarium

Innehåll: Nr 9/07

Ledaren: Ditt handikappråd

Styrelsebesök i Vasa

Som synskadad i upplevelseparken

Synskadade fick lära sig kroppsspråk

In memoriam: Bror-Gustav Brander

FSS och Folkhälsan samarbetar

Känslor och självförsvar på kvinnoseminarium

Meddelanden och annonser

Meddelanden från distrikten

Anmälda till förtroendeposter

Kallelse till höstmötet

Annons: Punktriftseminarium
---------

Finlands Synskadade är medlemstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med 10 nummer/år i svartskrift, punktskrift, på CD och som elektronisk version, se www.fss.fi/aktuellt/fs. Kan också fås som e-postbilaga. Årgång 96. Nummer 10/2007 utkommer 3.12, manusstopp 12.11.

Utgivare: Förbundet Finlands Synskadade rf, Nylandsgatan 25 A 6, 00120 Helsingfors
  Tfn 09-6962 300

Chefredaktör: Sofia Stenlund, 
  Tfn 09-6962 3017, e-post: sofia.stenlund@fss.fi
  Meddelanden och annonser mottas av chefredaktören.

Prenumerationer och adressändringar: 
  Susanna Antell, tfn 09-6962 3026, e-post: susanna.antell@fss.fi

Pärmbild: Stavgång på kvinnoseminarium
  Foto: Maria Finström

ISSN 0789-5739
Näkövammaisten Keskusliiton kirjapaino, Helsingfors 2007
---------
Ledaren Sofia Stenlund

Ditt handikappråd

Enligt uppgifter från Social- och hälsovårdsministeriet har över hälften av vårt lands kommuner ett handikappråd. Rådet är avsett att fungera som ett samarbetsforum för myndigheter, handikapporganisationer, handikappade och deras anhöriga. Det finns otaliga områden där de handikappades röster bör höras på kommunal nivå: information, stadsplanering, trafik, vård, kultur, undervisning och idrott.

Enligt Internetsidan kommunerna.net är det främst funktionshindrade och utvecklingsstörda som är representerade i dessa sammanhang. På följande plats kommer lungsjuka, syn- och hörselskadade, reumatiker och krigsinvalider. Enligt denna information är alltså synskadade väl representerade i dessa sammanhang. Men representation innebär inte nödvändigtvis förverkligande, utan för att verksamheten ska kunna tjäna sitt syfte bör aktiviteten vara intensiv.

Förutom samarbetet med myndigheterna bör handikapprådet även ha kontakt med de lokala handikapporganisationerna, så att ingendera parten passiviseras i tilltro till att arbetet sköts av den andra parten.

Hur fungerar handikapprådet i just din kommun? Har du kännedom om verksamheten eller sitter du kanske till och med själv med? Kanske din kommun saknar ett eget handikappråd? Om det sistnämnda stämmer in på din kommun kanske du kan initiera ett råd. Vem som helst kan ta initiativet, både till att överhuvudtaget skapa denna viktiga kontaktlänk, men även till att förbättra, effektivisera och utveckla rådets arbete. 

Enligt lagen om service och stöd på grund av handikapp är det kommunernas uppgift att ”sörja för att tjänster och stöd för handikappade ordnas så att de till innehållet och omfattningen är sådana som behovet i kommunen påkallar”. Vad innebär detta i praktiken? Och vem är det som ska se till att detta uppföljs och realiseras i de handikappades vardag?

Svaren är förmodligen många och varierar både mellan individer och kommuner. Ansvaret ligger på alla, huvudsaken är att det inte faller mellan stolarna. Var aktiv inom din kommun. Ställ krav, ge realistiska förslag och var med och påverka. Stagnerade sammanslutningar gör sällan ett ändamålsenligt arbete.

---------

Styrelsebesök i Vasa

Pessimisterna och olyckskorparna, som inte var med skulle säkert ha kallt mötet mellan förbundsstyrelsen och medlemmarna i Vasaföreningen för frieri inför förbundets höstmöte.
Det gör dock inte vi, det 30-tal av oss som bänkat sig runt kaffebordet det aktuella mötet tisdagen den 2.10. 

Vi var alla rörande ense om att det är nya friska vindar som blåser inom vår organisation. Förbundets ordförande Gunilla Löfman inledde med att berätta att den föreningsrunda som pågår godkändes på förbundets höstmöte 2006 när verksamhetsplanen genomgicks. Förutom Gunilla var även viceordförande Leif Karp och styrelsemedlemmarna Bengt Ahlvik och Rolf Söderlund med i Vasa samt veksamhetsledaren Marita Tierala. Denna runda följer samma mönster i alla föreningar. Dagen inleds med ett möte mellan föreningsstyrelsen och förbundets representanter. På eftermiddagarna har det sedan reserverats tid för diskussionsträffar med fältet, något som verkligen uppskattades i Vasa och som vi gärna skulle se mer av i framtiden. Som levande dialog mellan fältet och förbundet var detta en bra början om blott mera tid kunde ges för de fria diskussionerna. Det var ett späckat program som skulle rymmas inom de två timmarna som var reserverade för oss medlemmar och därför kom vi inte riktigt igång med diskussionerna på grund av förbundets omfattande infopaket vilket Gunilla lovade redogöra närmare för i sina rapporter på Medlemsbandet. När vi får så celebert besök hade vi gärna visat upp vår förening och berättat om hur vi vill utveckla den verksamhet som arrangerats för oss för att vi verkligen ska känna oss delaktiga. Den livskraft som idag kan spåras i våra aktiviteter gör att det är roligt att vara med och att träffa våra synskadade vänner. Kamratstödet är en mycket viktig del av rehabiliteringen och flera av mötets deltagare bad om mikrofonen för att föra fram den hälsningen till berörda parter inom förbundet.

Tillsammans med Gunilla redogjorde Bengt Ahlvik för planeringsarbetet med det nya centret i Helsingfors. Det verkar ha hänt en del på belysningsfronten och vi i Vasa skulle inte ha något emot att vårt eget center Lyktan skulle få en egen uppsnofsning i form av belysningsarmaturer och dylikt. Föreningen föreslogs ta kontakt med Vasa stad för att få experthjälp och höra sig för om möjligheterna att få centret i uppdaterat skick. Vår egen medlem Kaj Klinkman har sedan länge haft problem med att tillgodogöra sig textremsan i TV. Han efterlyste för två år sedan att FSS skulle bevaka de synskadades intressen på detta område och undrade nu hur långt ärendet hade framskridit. Frågan bollades över till Leif Karp som lovade att undersöka saken och försöka få ärendet att framskrida. Han medgav att den finlandssvenska talsyntesen som varit under planering vilar på grund av andra åtaganden inom förbundet. Många av våra medlemmar ärtaggade till max. Vi skulle inte ha något emot att själva förverkliga våra önskemål men allt kostar i dagens samhälle och det skulle vara tacksamt om förbundet skulle ge föreningarna hjälpen att sammanställa samtliga stiftelser och fonder i Finland i vars stadgar det klart framgår att synskadade stöds med fondens medel. Ett faktum är att det är mycket som händer inom vår organisation. Vi som inte har tillgång till Internet och den händelsekalender som publiceras där skulle bli tacksamma om föreningen vid varje månadsträff redogjorde för alla aktiviteter den kommande månaden. Det här var några av de frågor fältet var intresserade av att diskutera i Vasa men diskussionen hann inte riktigt komma igång på allvar innan det var dags för våra gäster att starta hemresan. Vi ser fram emot förnyade besök. Några av de röster som hördes i vimlet efteråt betonade bland annat att det för nya synskadade kanske skulle ha varit viktigt att få en bättre inblick i förbundets ställning och på vilket sätt föreningen har möjlighet att påverka de aktiviteter som idag arrangeras inom vår organisation. Det är på fältet vi ska synas och som en liten vägkost föreslog vi att förbundet som en liten nyårsgåva kunde dela ut synskadeknappen, de synskadades eget märke till alla medlemmar. Till eventuella olyckskorpar inom förbundet kan vi bara säga att vi var nöjda med vår supertisdag i Vasa och önskar våra förtroendevalda lycka till med sina åtaganden inför kommande höstmöte.

  Text: Ann-Sofi Rosendahl
  Foto: Andreas Kanto
  Bildtexter: Leif Karp och Bengt Ahlvik.
  Aktiva medlemmar i Vasa.

---------

Som synskadad i upplevelseparken

Matti Hokkanen har tillsammans med Stefan Tuovinen och Pasi Pumperi besökt flera upplevelseparker i sommar. Benämningen upplevelsepark är en vidare benämning på nöjesfält, och med alla sina sinnesintryck är upplevelseparker en utmärkt plats för alla. 

Välkomna till vår speciella berg-och-dalbana. Under resans gång får ni bekanta er med grunderna i att vistas i upplevelseparker för synskadade och blinda. Är det verkligen inte så att ett seende ögonpar är nödvändigt och synskadade inte är välkomna? Sätt dig bekvämt så börjar vi resan!

När en synskadad planerar en resa till en upplevelsepark är det alltid bra att förbereda sig genom att gå in på parkens hemsida. Där kan man se vilka apparater man kan åka i. Om man lärt sig identifiera apparaterna på basis av motorljudet hjälper det också betydligt, i väntan på en att taktila kartor över området finns tillgängliga. Till parken lönar det sig att anlända så tidigt som möjligt och med den utrustning som är lämplig för årstiden.

Efter att vi tre upplevelseparksbesökare, Matti Hokkanen, Pasi Pumperi och Stefan Tuovinen, provat på den första åkattraktionen börjar vi tala med en maskinist. Vi pratar om vilka av apparaterna som fungerar manuellt och vilka som fungerar helt automatstyrt. Det visar sig att bland attraktionerna på Borgbacken är till exempel ”Kieppi” automatstyrd. När den startar gör den just de rörelser alla är vana vid och slutar av sig själv. Programmet kan förstås avslutas i nödsituationer. Till skillnad från ”Kieppi” fungerar exempelvis Bläckfisken manuellt. 

Den gamla goda berg-och-dalbanans bromsfunktionärer är av den åsikten att en eventuell blind funktionär inte skulle behöva någon varningssummer som skulle varna för att nedförsbacke närmar sig. De menar att om ledningen skulle gå med på att anställa en blind eller synskadad skulle han gå samma utbildning som alla andra. Banans gång lärs in utantill, och nog är ju banans rutt jämförelsevis enkel! Som jämförelse kan tilläggas att alla Särkänniemis apparater är automatiska, även de som ursprungligen fungerat manuellt. 

Efter att ha strövat omkring i upplevelseparken i sex timmar är det dags för lunch. Plötsligt kommer ett upprop som säger att det återstår 15 minuter till stängning. En ordningsman visar oss vägen till porten och en kvinna som visar sig arbeta i upplevelseparken visar oss till närmsta hållplats. Vi diskuterar körtillstånd, alltså vilka attraktioner respektive ansvarsperson har tillåtelse att köra, och att till exempel attraktionen Kieppi som har 32 sittplatser kan ta emot 32, 24, 16 och så vidare per tur, detta beroende på balansläget. På hemvägen berättar chauffören att han som liten pojke försökte smyga in gratis på Borgbacken, men långvariga fältansvariga Oksanen pustande sprang efter dem och slängde ut dem. Men när åldern skulle bli tillräcklig lovade samma person dem förarplats i berg-och-dal-banan.

Hem kom vi efter en lyckad vandring och när det nu går så här bra kommer man gärna igen på en kortare tur. Man kan också bara spendera en vanlig dag där, det går bra eftersom åtminstone Borgbacken har gratis inträde sedan 2003. Då trådlöst Internet någon gång kommer till upplevelseparkerna kan man både förbättra affärsverksamheten och solbrännan samtidigt som egna och släktingbarn åker i attraktionerna. Så – prova nu på att besöka upplevelseparkerna, uppmuntrar vi som står bakom denna guide! 

  Text: Matti Hokkanen tillsammans med Pasi Pumperi och Stefan Tuovinen
  Översättning: Sofia Stenlund
  Bildtext: Matti Hokkanen rör sig vant och företagsamt på Borgbacken.

---------

Synskadade fick lära sig kroppsspråk

Människan sänder ständigt små meddelanden till omvärlden, medvetet eller omedvetet, med sitt kroppsspråk. Kroppsspråket är ett non-verbalt språk som är minst lika viktigt som det verbala språket när det gäller att kommunicera och knyta kontakter.

Är ett leende alltid ett tecken på välbehag? Är en rynkad panna alltid ett tecken på missbehag? Betyder det alltid nej när vi skakar på huvudet, betyder en nick alltid ja? 

Hur upplever kroppen sorg, glädje, rädsla och ilska? För att få svar bl.a. på dylika frågor samlades åtta finlandssvenska synskadade på kurs till Onnela i Tusby veckoslutet 14-16 september. Kursen var främst planerad för barndomsblinda. Som kursansvarig fungerade FSS r.f:s rehabiliteringshandledare Monica Andersson. Som ledare och föreläsare verkade Carola och Sanna Gröndahl från Kårkulla samt Arto Vanhanen, som samtidigt var en av kursdeltagarna. Rehabiliteringshandledare Pia Nabb stod bl.a. för mobility- och sinnesträning. Alla människor, oberoende av om de är seende eller synskadade, har ett naturligt behov av att knyta kontakter med sina medmänniskor. Hur bra de lyckas beror helt på hur väl de kan utnyttja sina sinnesorgan. Kontakterna skapas och upprätthålls visuellt och audiellt, men även känselsinnet har en stor betydelse för synskadade och dövblinda. Ungefär 80% av alla de impulser som människor tar emot är av visuell natur. Ögonen är de enda av våra sinnesorgan som samtidigt kan sända och ta emot signaler. Synsinnet möjliggör ordlös kommunikation med olika kroppsspråksmönster.

Hela vår kropp signalerar ständigt om vårt känslotillstånd. Kroppsspråket kan säga hjälp mig jag är så ensam, trösta mig jag är så nere eller låt mig vara ifred jag vill vara ensam. Vi hissar upp ett ögonbryn när vi är skeptiska, gnider oss på näsan när vi är förbryllade, rynkar pannan när vi är missbelåtna, höjer på axlarna när vi är likgiltiga, lägger armarna i kors över bröstet för att isolera oss eller trumma med fingrarna när vi är oroliga. Det finns ärftliga kroppsspråkselement men även sådana som måste inläras. De ärftliga är lika hos alla oberoende av synförmåga och kultur, men de inlärda betyder inte lika i olika kulturer. Hur väl en synskadad lyckas skapa sociala kontakter med hjälp av kroppsspråket beror på om personen är barndomsblind eller synskadad i vuxen ålder. En barndomsblind äger det medfödda men inte det inlärda kroppsspråket. 

Det är svårt att till en blindfödd person översätta hur och i vilken grad seende uttrycker känslor med kroppen. Man har dock gått in för att försöka lära synskadade, speciellt barn och ungdomar, grunderna i kroppsspråk. Man poängterar snygg hållning som gör att man rör sig mjukare och att man sitter ledigt och tillbakalutad på en stol. Man vill poängtera vikten av att ansiktsuttrycket stämmer överens med det som man har att säga och dessutom att man alltid vänder huvudet mot den person som man samtalar med. Abnorma kroppsrörelser, sk. Blindismer, försöker man samtidigt avvänja barnen ifrån. Att på rätt sätt med sina gester kunna visa sina emotionella känslor kan underlätta den sociala inkluderingen i normala skolor. Kontaktsvårigheterna är påtagliga hos synskadade tonåringar. Följden blir lätt isolation och tillbakadragenhet i hemmiljön. En synskadad som har verbal begåvning dvs. behärskar det talade språket kan delvis kompensera bortfallet av kroppsspråket.

En vuxen synskadad, som lärt sig före sin synskada att kommunicera både verbalt och non-verbalt, märker tydligt som nysynskadad den stora förlusten i att inte kunna utnyttja kroppsspråket i kommunikationen. Det inlärda kroppsspråket blir med åren allt mera begränsat och stympat. Det uppstår en svår konfliktsituation när man inte kan uttrycka sina känslor med hela kroppen som man blivit van. Det är dock viktigt att i fortsättningen försöka göra det för att bli förstådd. Kroppsspråkskurser för vuxensynskadade är även nödvändiga för att de ska få lära sig gester som bättre lämpar sig för dem i deras nya situation.

På FSS r.f:s kurs om kroppsspråk i Onnela fick deltagarna information om olika kroppsspråksmönster. De fick även personligen visa olika känslor med kroppen. Var och en gavs möjlighet att med sina minspel visa hur de upplevde en god dryck och vad en handskakning berättar om en medmänniska. Kursisterna fick försöka beskriva varandras utseende och deras kroppsspråk i olika situationer. De hade även möjlighet att känna på varandra för att handgripligen få en uppfattning om kroppen och klädseln. Deltagarna hade möjlighet till personliga samtal med ledarna om sina kroppsspråksproblem. Arto Vanhanen föreläste ingående om synskadades kontaktproblem. Vid kursvärderingen efterlystes en fortsättning på kursen, mera föreläsningar och mera personlig träning i olika kroppsspråksmönster. Dessutom önskade man att få direktiv om hur man hemma kan träna sitt kroppsspråk. Deltagarna var ense om att kursen fick dem att mera fundera på sitt non-verbala språk.

Carola och Sanna gav även skönhetsvård för den som ville ha. Den bestod av fotvård, handmassage, ögonbrynsnoppning och ansiktsmask. Några partier Alias kortspel, en naturstig längs stranden av Tusbyträsk och bekantskap med exotiska kinesiska frukter uppskattades för att lätta upp kursprogrammet.

  Text: Arto Vanhanen. Foto: Maj-Britt Strandberg.
  Bildtext: Artikelskribenten Arto Vanhanen får handmassage under kursen på Onnela.

---------

Bror-Gustav Brander har gått bort

FSS före detta ordförande Bror-Gustav Brander avled den 10.9.2007 i Åbo. Med Bror-Gustav Branders bortgång har en av veteranerna i den finlandssvenska synskaderörelsen  lämnat vår krets. Bror-Gustav föddes den 6 mars 1921 i Pargas. Som femåring insjuknade han i en svår influensa med åtföljande partiell hjärnhinneinflammation, som skadade synnerven illa och lämnade kvar bara en tio procentig synrest. 

Bror-Gustav skrev studenten 1945 vid Svenska Lyceum i Åbo. Efter två års studier i Handelshögskolan vid Åbo Akademi avlade han diplomekonomexamen. Sitt yrkesverksamma liv inledde han som egen företagare. Bland annat försörjde han sig med agenturverksamhet under ett antal år. Därefter sadlade han om och avlade translatorsexamen vid Helsingfors universitet och började arbeta som översättare. Han översatte saktexter från finska till svenska främst för regionplaneförbundet i Åboland. Samtidigt skötte han jobbet som redaktionssekreterare för Tidning för Finlands blinda. År 1973 var Bror-Gustav med och grundade Åbolandskretsen inom Finlands Svenska Synskadade rf. Själv var han kassör och hans hustru Elsebeth sekreterare i kretsen fram till slutet på 1970-talet då han blev kretsens ordförande.

År 1975 valdes Bror-Gustav in i Finlands Svenska Synskadade r.f:s styrelse. Och åren 1980 – 1985 fungerade han som ordförande för FSS. Tillsammans med FSS dåvarande organisationssekreterare Else Palmroos arbetade han intensivt med att i dialog med medlemskåren, myndigheter, beslutsfattare och andra samhällsaktörer anpassa organisationens verksamhet till förändringarna i samhället. Bland annat  inföll den så kallade VALTAVA-reformen under den här perioden. Det innebar att skötseln av handikappärenden överflyttades från socialstyrelsen i Helsingfors till kommunerna. Och ansvaret för den medicinska rehabiliteringen av nysynskadade ålades centralsjukhusens synrehabiliteringsenheter.

Det uppstod en prekär situation där synskadeorganisationerna höll på att bli fråntagna rollen som aktörer inom rehabiliteringen. Men tack vare en skicklig lobbning lyckades FSS hålla kvar och t.o.m. utöka sina samhällsfinansierade rehabhandledartjänster och bli upptagen på medicinalstyrelsens lista över serviceproducenter på riksnivå.

Startandet av utgivningen av de finlandssvenska dagstidningarna som taltidningar var en annan brännande fråga som pockade på att få en lösning under Branders ordförandeperiod. Åland var först ut med en taltidningsutgåva av de lokala dagstidningarna. Hufvudstadsbladet blev 1982 den första och länge nog enda sjudagars dagstidningen som utkom inläst på kassett lika ofta som den tryckta förlagan. FSS ansvarade för produktionen av kassettversionen av tidningen. I sin egen hemstad Åbo var Bror-Gustav med och grundade Åbolands taltidningsförening 1981, som allt sedan dess sörjt för utgivningen av den inlästa versionen av Åbo Underrättelser i samarbete med tidningshuset. 

Bror-Gustav var också en flitig debattör när det gällde aktuella samhällsspörsmål både på riks- och lokalplanet. Han var också initiativtagare till framtagandet av det första handikappolitiska programmet i sitt eget parti, SFP.

År 1987 fick Bror-Gustav Brander motta Svenska Finlands Folktings förtjänstmedalj för sina gedigna insatser inom det finlandssvenska synskadearbetet.

Vi är många inom FSS som med tacksamhet bevarar minnet av Bror-Gustav som en varmhjärtad medmänniska och vän och högt värdesätter den uppoffrande gärning han under många år utförde finlandssvenska synskadade till fromma.

  Text: Karl-Oscar Skogster

---------

FSS och Folkhälsan mot samma mål

Inom friskvården samarbetar FSS mycket med Folkhälsan. Samarbetet utvecklas och utvärderas kontinuerligt och alla idéer från fältet är välkomna. Samarbetet inriktas på att de kurser och den verksamhet Folkhälsan ordnar ska utvecklas tillsammans med FSS, så att personer med nedsatt syn får ökad tillgång till Folkhälsans befintliga verksamhet.
Folkhälsan f.d. verksamhetsledare Barbro Kloo var med om att starta upp samarbetet i Österbotten med FSS och våra synskadeföreningar där. I våras gav hon över rodret till den nya verksamhetsledaren Ari-Pekka Toivari. För att kunna hålla alla verksamhetens bollar i luften har han god hjälp av hälsovårdare Ann-Charlotte Willför som bär huvudansvaret för de äldres friskvård inom organisationen, Anna-Lena Blusi som är sakkunnig rådgivare inom arbete och hälsa samt Malin Källman som är ansvarig för simning och motion i Österbotten.

Med för att förgylla deras arbetsdag var Bror Gammals som har fungerat som verksamhetsledare på Åland med som nu fått specialuppdraget att kartlägga behovet av verksamhet och integreringsmöjligheter för specialgrupper såsom syn- och hörselskadade. Utöver dessa var även vår egen Pia Nabb närvarande vid planeringsmötet. Med nedanstående rader har jag försökt belysa några av de idéer som kastades fram under intervjun före deras planeringsmöte för att visa att fältets önskemål verkligen framförs till berörda parter och att arbetet ständigt pågår för att förverkliga dem.

Jag träffade en bekant på stan som sa ”Oh, Ann-Sofi, du verkar så glad och sprallig! Har du träffat en ny vän i viken?” Jag njöt en stund av uppmärksamheten och speglade mig i glansen innan jag svarade: ”Nej, inga vänner i viken men väl i bassängen”, syftande till den av Folkhälsan anordnade balansträningen för synskadade. Balansträningen och det sociala umgänget med andra synskadade har blivit oerhört viktigt för mig och jag lever verkligen upp när mina fysiska, psykiska och sociala behov tillfredsställs bland annat genom dessa träffar. Folkhälsan har blivit en viktig samarbetspartner för FSS och att man har hittat ett mycket lyckat koncept för detta samarbete råder det nog inga tvivel om. Anna-Lena Blusi vill gärna betona att om man lyckats pricka in full pott så ska en kurs tillgodose människornas sociala, fysiska och psykiska behov. Det ska finas plats för träning, mycket skratt och kamratskap. Det är viktigt att alla trivs och kommer följande gång också. Folkhälsan fostrar inte elitidrottsmän. En viktig målgrupp är de äldre i samhället och inom denna grupp finns många syn- och hörselskadade.

För att vi synskadade ska känna oss extra välkomna erbjuder man fritt inträde till verksamheten för våra ledsagare. Samarbetet mellan våra organisationer har pågått i flera års tid och är i ständig utveckling tack vare den personal som idag verkar inom de båda förbunden. Båda är måna om sina medlemmar och betonar att det är på fältet verksamheten ska synas. Det är den lilla människan som ska vara aktiv och röra på sig och för att få tillgång till aktiviteterna på fältet tas alla idéer tacksamt emot. Förutom balansträningen har även träffar för anhöriga arrangerats och blivit mycket populära. Ett annat uppskattat samarbete som man genomfört är parrekreationshelger. En sådan hölls på Kivitippu i våras och denna kommer att få en uppföljning denna höst.

Det var mycket stimulerande att träffa dessa människor. Anna-Lena och Ann-Charlotte, Ari-Pekka, Pia och Bror verkade alla fem mycket starka i sin övertygelse om att det mesta går att ordna, och alla runt bordet var mycket ense om att samarbetet var mycket lärorikt för dem alla. När man hela tiden får nya utmaningar i sitt jobb känns det inspirerande att till hundra procent satsa på nya projekt. 

Folkhälsans fältarbete sker i huvudsak i de 33 verksamhetsföreningarna i Österbotten, men de fyra fasta punkterna; Östanlid i Jakobstad, Norrvalla i Vörå, Seniorhuset i Korsholm och Folkhälsans hus i Närpes är också mycket viktiga och kommer ytterligare att utökas med en verksamhetspunkt i Vasa. Nybygget kommer att samla samtliga av Folkhälsan anordnade verksamheter i Vasa under samma tak och kommer även att innefatta stödbostäder för handikappade. En viktig uppgift för Vasa Svenska Synskadade skulle därför inom en snar framtid vara att kartlägga behovet av bostäder för synskadade. Ann-Charlotte Willför betonade att de i sina mimoselgrupper för äldre har många syn- och hörselskadade. För att få balans i samarbetet kunde det kanske vara bra att FSS informatörer besökte dessa träffar och berättade om olika hjälpmedel och hur man löser praktiska problem i vardagen. För att ytterligare kunna utveckla samarbetet diskuterade vi möjligheten att knyta Folkhälsans fysioterapeuter till våra center. De skulle göra hembesök till våra klienter och se vilka möjligheter vi har att träna i vår hemmiljö nu när vintern kommer och det blir besvärligt att röra sig på isiga gator. 

Folkhälsan har ekonomiska resurser att utveckla vårt samarbete, och därför är det en lockande tanke att man även kunde knyta synskadade massörer till exempelvis Folkhälsan vid Norrvalla. Men på det konkreta planet nu närmast skulle det gälla att vi vaskar fram några trevliga personer och skickar dem på utbildning för att rusta dem att ännu bättre ta hand om de anhörigträffar som är på gång inom vår organisation. Det var många tankar och visioner som flitigt bollades genom luften runt mötesbordet: ”Oh, vad härligt det skulle vara om mina spända och sjuka muskler senaste vinter och det mödosamma arbetet jag hade för att komma i skick igen i slutändan skulle leda till något gott för oss alla, förslagsvis massagebehandling inom Folkhälsans regi”. Jag säger bara ”tänk om” och hoppas på mina vänner i viken, så att säga. Kanske de kan förverkliga våra önskemål, för det råder ingen tvivel om att det finns gott om energi och samarbetsvilja inom dessa kretsar. 
Förutom centralorganisationen Samfundet Folkhälsan har organisationen verksamhet i fyra landskapsföreningar: Österbotten, Nyland, Åboland och Åland.

  Text: Ann-Sofi Rosendahl
  Foto: Pia Nabb

  Bildtext: 
  Barbro Kloo, Anna-Lena Blusi och Ann-Charlotte Willför arbetar för Folkhälsans verksamhetsfält 
  I Österbotten. På bilden saknas Malin Källman eftersom hennes arbetsplats finns på Östanlid. 

---------

Känslor och självförsvar för FSS kvinnor

Det är 21 pigga damer som möter mig när jag kommer till Iiris på lördag morgon. Må bra-seminariet, som ordnades av FSS kvinnoarbetsgrupp, gick av stapeln i Helsingfors 5-7 oktober. Fredagen inleddes med motion, simning och bastu och på lördagen blir det självförsvar, känslor och…en överraskning!
Lördagen börjar med en föreläsning om självförsvar. Johannes Kvist, som hållit på med självförsvar i snart 30 år, och Marcus Blomstedt, som återupptagit sin hobby i judo för några år sedan, berättar om självförsvar och vad det egentligen går ut på. Det är många frågetecken som förknippas med självförsvar – när får man ta till självförsvar, tänk om det händer attackeraren något, och hur hantera en dylik traumatisk upplevelse? Kvist och Blomstedt poängterar att preventiva åtgärder är en bra början. Man behöver inte alltid ha med sig hela sin förmögenhet; ju mindre man har med sig, desto bättre. Det är också en god idé att kontrollera om läget utanför är lugnt innan man öppnar dörren, särskilt i höghus. Man kan undvika en situation då man eventuellt blir tvungen att försvara sig själv genom att röra sig dagstid och undvika folktomma och mörka platser, som t.ex. parker nattetid. Att tänka på sin omgivning är alltså viktigt! 

Självförsvar är nära förknippat med medborgarrättigheter. I lagspråk talar man om nödvärn, tvångsläge, allemansrätten att ta fast (på bar gärning) och självhjälp. Enligt lagen får man skydda sig själv, skydda en tredje person, försöka få tillbaka sin egendom, hjälpa till när det sker ett brott osv, Men det finns också saker man INTE får göra: använda för mycket våld när man skyddar sig själv eller ta lagen i egna händer. Det är, som deltagarna konstaterar, inte så enkelt. Tänk om man bedömer situationen fel?

Några små knep

Om ett anfall sker är det första rådet: SKRIK. Damerna undrar hur det ska gå till om man blir så chockad att man inte får ett ljud ur sig? Kvist och Blomstedt rekommenderar att man kniper sig själv. Hårt. I Finland lär vi oss att vara tysta, men ”vi borde nog bli lite tuffare”, säger Kvist. Till sist blir det praktiska övningar i par. Efter det vet alla vad man gör om någon tar ett strypgrepp på en, eller grabbar tag i handlederna. 

”Alla känslor är okej!”

Efter en smaklig lunch och en uppfriskande stavpromenad i Iiris omgivning blir det föreläsning av psykologen och författaren Tony Dunderfelt kring temat ”känslor”. Dunderfelt berättar att det i dagens samhälle tränger tankarna ofta undan känslorna. När vi reagerar på något är det först känslorna som gör sig påminda, men blixtsnabbt limmar sig tankarna där på. Enligt Dunderfelt borde vi lyssna på känslor och inte enbart förlita oss på tankar. Han presenterar tre metoder för hur känslor kan hanteras.

Den första metoden är att säga sig själv: ”alla känslor är okej”. Det gäller också att skilja på känsla och emotion, dvs. den inlärda känslan. Oftast tar vi problem av helt onödiga saker. ”80 % av våra dåliga känslor är onödiga”, säger Dunderfelt. ”Låt känslorna komma som de är, och limma inte genast på tankar, fantasier och minnen.” Den andra metoden går ut på att identifiera tanken som ligger bakom en negativ känsla, och inse att tanken gör känslan värre. ”Utmana era tankar”, uppmanar Dunderfelt, ”fantisera inte om att det kommer att gå dåligt utan lev i nuet och se om det ändå skulle gå bra!” Tredje metoden går ut på att tillåta sig själv att ge sig hän till en negativ känsla i 30 sekunder.Vi gör ett test: vi försöker vara nervösa i 30 sekunder. Efter 15 är vi helt slut och detta är också poängen i övningen. ”Fokusera på det roliga, fyll huvudet med trevliga saker i livet! Skola er till att värdera det som är bra i livet!” säger Dunderfelt. 

Modekreationer och visor

Lördagens kvällsprogram är en välbevarad hemlighet. Det visar sig att det är Carola Blomstedt som leder programmet med temat ”Kreativa kvinnor mår bra”. Tre deltagare utses till modedesigner och får till uppgift att designa höstkläder. De får välja två mannekänger var och till sitt förfogande har de en halv timme och bl.a. svarta plastpåsar, cd-skivor, färgat papper, sugrör, wc-pappersrullar och bubbelplast. Under tiden planerar de andra damerna en sång som ska innehålla vissa särskilda ord som t.ex. ”höst”, ”paraply” och ”känslor”. 

När mannekängerna uppenbarar sig blir det en modeshow utan like! Öronhängen och halsband av cd-skivor, som tar tillvara solenergi, varvas med en hatt som skyddar mot föroreningar (tillverkad av äggkartong och sugrör) och kläder för svampskogen. Till varje modekollektion hör givetvis också ”den lilla svarta”! Efter modeshowen framförs sången till tonerna av ”Vi gå över daggstänkta berg” med följande text:

”Hösten är kommen med rusk och regn
Kvinnan hon går med paraply till fest
Känslorna de svallar
Aromerna de dallrar
Och här är den kreativa kvinnan som bäst.”

  Text och foto: Maria Finström
  Bildtexter: Maj-Britt Fröberg, Margit Lemström och Göta Grönqvist var tre av deltagarna 
  på kvinnoseminariet.
  Psykolog och författare Tony Dunderfelt föreläste om känslor.
  Deltagarna lärde sig olika grepp inom självförsvar.

---------

Meddelanden

Kurs för personer i yrkesför ålder
Tid: 10-15.3.2008
Plats: Iiris, Östra centrum, Helsingfors
Ansökningstid: 1-30.11.2007
FPA kurs nummer 21700

Målgrupp för kursen är vuxna synskadade i yrkesför ålder. Kursens målsättning är att stöda deltagarna till ett självständigt och av andra oberoende liv, samt att kartlägga utbildningsmöjligheter och eventuella arbetsmöjligheter samt finna en meningsfull sysselsättning i vardagen. Kursen innefattar information om olika arbetsmöjligheter samt färdigheter för att söka sig ut på arbetsmarknaden. På kursen ingår också presentation av olika hjälpmedel för synskadade samt tillverkning av hantverk. 

Till ansökan bör bifogas en läkarrekommendation skrivet som ett B-läkarintyg.

Närmare information om kursen fås av: Monica Andersson 09-69623018 eller 040-5113345 eller Barbro Dahlberg-Berghäll 09-69623019 eller 050-5612951
---------

Över en miljon underskrifter

European Disability Forums 10-årskampanj 1million4disability nådde sitt mål med god marginal. Målsättningen var att samla in en miljon underskrifter för handikappades rättigheter. Vid kampanjens slutkonferens i Bryssel kunde EDF presentera 1 230 771 namn! 
Finland stod för 7000 av dessa namnunderskrifter och bland dessa deltog även FSS distriktsföreningar med över 100 namn.
---------

Träff för anhöriga till synskadade i Västnyland

Träffarna för anhöriga till synskadade har kommit igång på Lyan, Prästängsgatan 12  i Ekenäs. Ännu ryms det flera med. Träffarna infaller ungefär en gång per månad. Nästa gång, som är den 28 november -07 kl. 13.00, får vi  besök av författaren och professorn Merete Mazzarella, som kommer att tala under rubriken: ”Vad är hälsa?” Kom även DU med till detta unika tillfälle för att lyssna och diskutera.

Anmälningar kan göras senast den 26.11-07 till Barbro Dahlberg-Berghäll tfn 050-561 2951 eller till Christel Eriksson tfn 040-745 1933

---------

Daganpassningskurser 

i Södra Österbotten och på Åland våren 2008

Kursen riktar sig till dig som är synskadad och inte tidigare deltagit eller har för ett antal år sedan deltagit på våra rehabiliteringskurser. 
På kursen går vi igenom bl.a. synoptik, förflyttningsteknik, ADL, sociala rättigheter och FPA förmåner, kommunikation, sinnesträning, tekniska hjälpmedel mm. Kursen är kostnadsfri.

Daganpassningskurser kommer under våren att ordnas på följande orter:

på Lyktan I Vasa med start i februari 2008. 
Meddela ditt intresse till rehabiliteringshandledare Pia Nabb senast fredagen den 16 november. 
Tfn 06-317 0515 eller 050-561 2950.

på Ankaret I Mariehamn med start i februari 2008. Kursen består av två kursdagar per månad, sammanlagt åtta kursdagar. 
Meddela ditt intresse till rehabiliteringshandledare Carina Willberg senast fredagen den 16 november.
Tfn 02-251 9076 eller 040-511 3346.

---------

Meddelanden från distriken

Norra Österbottens Svenska synskadade r.f. och Vasa svenska synskadade r.f.

Vi planerar att tillsammans med förbundet Finlands svenska synskadade r.f. ordna en temadag under blindveckan - onsdagen 14.11 kl 13 – 17 på Oravais Värdshus.

Preliminärt program: Dagen inleds med lunch, därefter följer en föreläsning av Lars-Morten Losvik med tema ”Styrka och mod till förändring”. Dessutom blir det Pimé café och workshops med hjälpmedelsutställning, PratSam, Daisy, Braille och info om FSS och föreningarnas verksamhet. Busstransporter ordnas. Vi återkommer med mera info på medlemsbandet, men anteckna redan nu datumet i almanackan. 
Välkomna!
NÖSS r.f. och VSS r.f.
---------

Åbolands Synskadade r.f.

Åbolands Synskadade kallar sina medlemmar till ordinarie höstmöte lördagen den 24.11. kl. 14.00 på verksamhetscentret Sydvästen, Eriksgatan 5 A 9, i Åbo. De i stadgarna § 11 nämnda ärendena behandlas. Program, lotteri  och kaffeservering. Pargasborna anmäler sig till Harriet, tel. 4584665. Väl mött på höstmöte
Styrelsen
---------

Svenska synskadade i Östnyland r.f.
Svenska synskadade i Östnyland håller stadgeenligt höstmöte lördagen den 24.11 klockan 13.00 i Kajutan, Ågatan 33 i Borgå. Välkomna!
Styrelsen
---------

Norra Österbottens Svenska synskadade r.f.

NÖSS r.f:s julfest hålls lördagen 8 december kl 14.00 på Villa Elba i Karleby. Tilläggsuppgifter fås från Fyren, dit du också kan anmäla dig på tel 7234 880 eller 050-3795 658. Välkomna med!
Styrelsen
---------

Svenska synskadade i Västnyland r.f.

Svenska synskadade i Västnyland r.f. samlas till höstmöte  lördagen den 10 november 2007 kl. 13.00 i verksamhetscentret Lyan, Prästängsgatan 12 i Ekenäs. På programmet står kaffe med dopp samt stadgeenliga höstmötesärenden. Transporten ordnas som vanligt Anmälning senast torsdagen den 8 nov. till Bjarne Sandberg tfn. 040-544 8313 eller till Birgitta Nordström tfn. 019-241 1233. Välkommen! Styrelsen.
Föreningen har reserverat 20 platser på Svenska Teatern till föreställningen Mannerheim  som visas tisdagen den  4 dec.-07 kl. 19.00. Busstransport. Resans pris är 24 euro. Anmälningar senast den 4 nov.-07 till Christel Eriksson tfn 040-745 1933 eller till Bjarne Sandberg tfn. 040-544 8313. Välkommen med på teater! Styrelsen.
---------

Svenska Synskadade i Mellersta Nyland r.f.

Måndagar: Måndagsträffar varje måndag kl. 13.00-14.00 på Tian, Fredriksgatan 35 B 10 i Helsingfors. För program: Lyssna på Medlemsbandet eller titta på FSS-sidor på nätet
29.10 Caj Ståla Stålström på plats och instruerar i användning av motionscykel och pulsmätare.
November – lyssna på Medlemsbandet!
Torsdagar: Café Tian fortsätter med Vinkväll á la Anton Högholen. Tema är australiensiska viner på torsdagen den 1 november kl. 17.30. Gärna anmälningar till Tiina eller telefonsvararen på Tian.
Motion: Boccia spelarna spelar i höst i samarbete med Folkhälsan på
onsdagar kl. 10-11 i Seniorhusets jumpasal vid Mannerheimvägen 97.
Motionscykel och roddmaskin har anskaffats till Tian. SsimN medlemmar välkomnas att använda dem under kansliets öppethållningstider.

Övrigt: Föreningens höstmöte är lördagen 24 november kl. 10.00 med påföljande lunch. Kom med och påverka föreningens verksamhetsplan för år 2008!
Julbakning för synskadade ordnas fredag 14.12 kl. 10.00-13.45 i Arbis i deras kök i Tölö. Kostar 15 euro och ledaren är Maria Riska. Anmälningarna snarast möjligt till Tiina eller tfn svararen på Tian.
Tians öppethållningstider
Svenska synskadade i mellersta Nylands kansli ”Tian” på Fredriksgatan 35 B 10, 00120 Helsingfors. Telefontid måndag – onsdag kl. 9.30-13.30, telefonnumret är 612 1779. På skollov, helgtider och under sommaren är det avvikande öppethållningstider, då lönar det sig att ringa och höra sig för förrän man kommer upp.
---------

Punktskriftsseminarium

Välkommen till punktskriftsseminarium 9-10.11.2007. Seminariet riktar sig till alla punktskriftsinstruktörer samt andra som i sitt arbete kommer i kontakt med punktskrift. Välkommen att lära dig nya saker och ta del av det senaste nytt på punktskriftens område.

Plock ur programmet:
Ph.D. Kerstin Fellenius presenterar sin nya forskning gälande punktläsare.
Hur undervisa punktskrift till barn/vuxna. Likheter, olikheter samt hjälpmedel. Inlägg av spec.klasslärare, mag i synpedagogik Mona-Lisa Möller samt Maria Rutenberg, punktskriftslärare vid Arlainstitutet..
Diskussioner och gemensam samvaro. 

Seminariet inleds på fredagen klockan 10.00 med kaffe och avslutas på lördagen med kaffe klockan 14.00. 

Plats: Seminariet hålls på Mellis verksamhetscenter Tian, Fredriksgatan 35 B 10 i Helsingfors.

Kostnader
Seminariet kostar 50 euro, i vilket ingår samtliga måltider, dvs inledningskaffe, lunch, eftermiddagskaffe samt lätt middag samt lördagens lunch och avslutningskaffe, samt seminarieprogrammet. Vid övernattning är priset 70 euro. För FSS punktskriftsinstruktörer är seminariet avgiftsfritt. Även resorna betalas. 

Anmälningar: Sista anmälningsdag är måndagen den 29 oktober. För mer information och anmälningar kontakta Tessa Bamberg, telefon 09-6962 3024 eller 050-462 3181.
Seminariet kommer att vara tvåspråkigt så att såväl finsk- som svenskspråkiga deltagare ska kunna följa med. Seminariet ordnas som samarbete mellan Förbundet Finlands Svenska synskadade, Svenska skolan för synskadade samt Svenska Studiecentralen.

Hjärtligt välkommen!

Svenska skolan för synskadade
Förbundet Finlands Svenska Synskadade
Svenska studiecentralen
---------

Förteckning över kandidater som har gett sitt medgivande till kandidatur för en förtroendepost inom Förbundet Finlands Svenska Synskadade r.f.

Kandidater för ordförandeposten: 
Gunilla Löfman, Åbolands synskadade r.f.

Kandidater för lediga ledamotsposter: 
Sigrún Bessadóttir, Svenska synskadade i mellersta Nyland r.f.
Gabriella Fredriksson, Norra Österbottens svenska synskadade r.f.
Harold Henriksson, Åbolands synskadade r.f.
Patrik Paulin, Vasa svenska synskadade r.f.
Jarkko Setälä, Svenska synskadade i mellersta Nyland r.f.
Johan Sundholm, Svenska synskadade i mellersta Nyland r.f. 

Valberedningsutskottets förslag till kandidater för besättande 
av de lediga posterna i styrelsen 
På valberedningsutskottets ordinarie möte den 4 oktober 2007 beslöt utskottet att föreslå följande kandidater till de lediga posterna i styrelsen för följande mandatperiod: 

Ordförande: Gunilla Löfman, Åbolands synskadade r.f.
Ledamot: Sigrún Bessadóttir, Sv. Synsk. i mellersta Nyland r.f.
Ledamot: Patrik Paulin, Vasa svenska synskadade r.f.
Ledamot: Gabriella Fredriksson, Norra Ö:bottens sv. synskadade r.f.
---------

MÖTESKALLELSE

Förbundet Finlands Svenska Synskadade r.f. kallar medlemmarna till stadgeenligt 
höstmöte den 17–18 november 2007 på hotell Waltikka i Valkeakoski. Mötesförhan-
dlingarna inleds på lördag kl. 14.00 och fortsätter på söndag kl. 9.00.

Vid mötet behandlas de i paragraf 7 av förbundets stadgar nämnda ärendena: verksamhets-
plan för år 2008, budget för år 2008, medlems¬avgift för stödjande medlemmar samt arvo-
den för år 2008, val av ordförande för 2008-2009, två styrelseledamöter för 2008-2010, fyll-
nadsval för en ledamot för 2008-2009 samt två revisorer och revisorssuppleanter för 2008. 
Även eventuella övriga frågor och skriftliga motioner behandlas.
Deltagaravgiften är 47 euro/person vilket inkluderar resor, kost och logi. Tillägg för enkelrum 
25 euro. Anmälningarna skall vara centralkansliet tillhanda senast onsdagen den 31 oktober.
Medlemmarna ombeds anmäla sig till sina respektive föreningar senast onsdagen 
den 24 oktober, enligt följande:

Norra Österbottens svenska 
synskadade r.f.: 
Ann-Sofie Grankulla 
ti-to kl. 9-14
tfn (06) 723 4880, 050 379 5658

Vasa svenska synskadade r.f.: 
Kirsti Jääskeläinen 
må–to kl. 9–11
tfn (06) 317 0654

Svenska synskadade i 
Västnyland r.f.:
Christel Eriksson 
tfn 040 745 1933

Åbolands synskadade r.f.: 
Marita Andersson
tfn (02) 231 5135

Svenska synskadade i
Mellersta Nyland r.f.:
Tiina Sandelin
Må-ons kl. 9.30-13.30
tfn (09) 612 1779

Svenska Synskadade i
Östnyland r.f.:
Stina Roms
tfn (019) 582 514

Ålands synskadade r.f.:
Ann-Mari Mattsson
må-ons kl. 9-11
tfn (018) 388 24

Möteshandlingar på önskat medium, program för mötesdagarna och tidtabeller för de abonnerade bussarna sänds till alla anmälda. Vi ber alla mötesdeltagare bekanta sig grundligt med mötesmaterialet på förhand! Välkommen! – Styrelsen
----------