fs 8/2005

- Textremsan ljuder i finska TV1

- Läs om motiverade elever i Birmingham

- Nordiskt intresse för mänskorätter och ickediskriminering
...........

Pärmbild: Nordiska vänner: fr v Sigurjón Einarsson, tidigare ordförande för Islands synskadeförbund, samt ordförandena Jens Broman, Danmark, Åge Nigardsøy, Norge, Tina Numma-Söderlund, Sverige och Esko Jantunen, Finland - Foto SC
---------------

Innehåll

Ledaren av Marita Tierala
Ett förändringarnas år 

Viktigt ställingstagande:
Hur ska ledarhundsförare och allergiker samsas? 

Syntesen läser tv-textremsan 40 timmar i veckan 

Nordisk konferens i Reykjavik - Sergius Colliander rapporterar 
- Mänskorättsperspektivet dominerade 
- Ickediskriminering får fotfäste i isländsk rättspraxis 

Matglada synskadade har funnits länge 

- Diskriminering - trots allt 

- Handikappkonvention i stöpsleven 

De första 300 Daisyspelarna delas ut 

FSS väljer ny ordförande 

Bra spirit i brittisk skola - synskadelärare från Finland rapporterar

Nya medarbetare i FSS-informationen av Tor Hanner 

 En katt har nio liv ... av Ann-Sofi Rosendahl 

Tack! 

Igen - så konstigt ... Några år med MD 

Meddelanden från distrikten 

MEDDELANDEN 
Skulle du ha lust att ställa upp? 
Kurs för dej i Vasa! 
Rehabiliteringshandledaren i Vasa flyttar 

Bostad att hyra i Borgå 

FSS höstmöteskallelse 

Bakpärmen: Köp en FSS-reflex!
---------------

Ledaren

Ett förändringarnas år
  Marita Tierala

När jag hösten 2004 blev tillfrågad om jag ville åta mig uppgiften som ordinarie verksamhetsledare svarade jag ja efter noggrant övervägande. Innan jag kom till FSS hade jag på frivillig basis sysslat en hel del inom det sociala området. Snart upptäckte jag att jag kommit in i en ny fascinerande värld, som jag visste rätt lite om. En liten begränsad finlandssvensk värld, där alla känner alla och där jag hade och fortfarande har mycket att lära. Att jag så att säga kom "utifrån" innebar eventuellt vissa fördelar. Jag kunde se på en del saker från ett annat perspektiv med en annan erfarenhetsgrund och jag saknade också den historiska barlasten vid behandlingen av vissa ärenden. 
  Samhällsutvecklingen, den ändrade verksamhetsmiljön samt teknikens snabba utveckling - som också medför minskning av synskadors begränsande verkningar - kräver anpassning av FSS. EU ställer sina krav, likaså den nationella lagstiftningen. Den externa intressebevakningens tyngd betonas ytterligare inom verksamheten. Den tekniska utvecklingen kräver att allt större resurser avsätts på teknisk apparatur och utveckling.
  I denna turbulenta verksamhetsomgivning har styrelsen varit tvungen och också vågat fatta modiga strategiska beslut. Styrelsen har även lobbat för finansieringen av antagna projekt. Konkreta resultat har uppnåtts i form av "FSS administrativa mapp" ett skrift- och regelverk omfattande stadgar, arbetsordningar, regler, förfaringssätt och blanketter för styrelsearbetet samt de olika beredande organen inom FSS. Tre stora projekt pågår inom förbundet: Den finlandssvenska talsyntesen, Digitalisering av de finlandssvenska taltidningarna samt digitalisering av FSS inläsningsstudio. - I våras inlämnades dessutom till Penningautomatföreningen RAY understödsansökningar gällande fortsättningen av Braille-projektet och projektet Trygg hemma.
  Inom personalen har förändringar ägt rum på grund av att medarbetare gått i pension, sagt upp sig eller fått nya uppgifter. 
  För FSS gäller det att också i fortsättningen befästa och framhäva sitt existensberättigande gentemot finansiärerna. Det rör sig om att finna FSS "nisch", det FSS kan bättre än andra beträffande service åt svenska synskadade. Att arbeta med ständiga förändringar och begränsade resurser är tidsödande, det kräver flexibilitet och förståelse. 
  Bland medarbetarna använder vi uttrycket "vi jobbar på"!
  Skribenten är verksamhetsledare för Förbundet Finlands Svenska Synskadade och nås per telefon 09‑69623011, e-post marita.tierala@fss.fi.
---------------

Viktigt ställningstagande
Hur ska ledarhundsförare och allergiker samsas?

(SC) Ibland uppstår besvärliga situationer när allergiker och ledarhundsförare möts. För båda gäller naturligtvis att man har rätt till full delaktighet i samhället, rätt att trots funktionshinder arbeta, studera och vara med i fritidsaktiviteter. 
  Synskadades Centralförbund och Allergi- och astmaförbundet ser det som ett gemensamt mål att för bägge grupperna säkra lika möjligheter till delaktighet. Sällskapsdjur ska inte tas med i offentliga lokaler med undantag för ledarhundar och rörelsehindrades servicehundar. Det damm som kommer med djuren är nämligen starkt allergiframkallande, det leder till symptom och begränsar allergikers möjligheter till delaktighet.
  Men för synskadade är ledarhunden ett oumbärligt hjälpmedel vid förflyttning, alltså inte ett sällskapsdjur. Med flexibilitet och försiktighet som visas av bägge parter är det i alla fall möjligt att ordna med möjlighet för båda att vara med.
  I förbundens ställningstagande framhåller man ytterligare att det i en konkret situation i första hand ska vara de berörda personerna som söker de bästa lösningarna. Ingendera parten har emellertid någon rätt framom den andra till delaktighet.
  Förslag till lösningar är bl a att ordna med skilda ingångar och rum för djurallergiker och hundledare eller att i samma rum ta plats långt från varandra och på det sättet göra det möjligt att för vardera att vara med. Det är också bra i offentliga lokaler ha ytor som man kan torka av med fuktig trasa och att städa bättre. Ifall en djurallergiker på förhand känner till att det kan finnas en hund i samma rum så kan han eller hon öka dosen på det läkemedel som lindrar symptomen.
  I kollektivtrafiken följer man de anvisningar som kommunikationsministeriet för något år sedan sammanställt: Rekommendationer för undvikande av konflikter mellan personer som rör sig med ledarhund och servicehund samt djurallergiker. 
---------------

Syntesen läser tv-textremsan 40 timmar i veckan
  Sergius Colliander
  
Statliga YLE TV1 erbjuder nu ny service på finska för synskadade och personer med lässvårigheter: man kan följa med program med textad översättning genom att låta textremsan bli uppläst. 
  Det enda som behövs är en digitalbox i standardutförande som ska ställas in på primärspråket holländska. Då hörs både originalljudet och talsyntesen som läser upp översättningen. 
  - Det här är något som verkar vara enastående i hela världen, säger Teuvo Heikkonen, chef för informationsservice vid Synskadades Centralförbund. - Den ljudande översättningen är tillgänglig för vem som helst och här behövs inga specialmojänger. De mångsidiga funktioner som de digitala sändningarna erbjuder ger också små brukargrupper nya möjligheter till jämlik service.
  Teuvo Heikkonen är också mycket nöjd med det sätt på vilket projektet har skötts. Det är ett knappt år sedan man gick från tanke till handling och startade en projektgrupp. Snabbt sammanställdes en projektplan och alla klarade sina uppgifter och höll tidsramarna. Med i projektet var bl a Yles tekniska avdelning, talsynesföretaget Bitlips Oy och som "synskadesakkunnig" SCF. Förbundet organiserade också den testgrupp av synskadade som gav respons på provljud och testsändningar. 
  Projektchef Petri Ihalainen vid Yles tekniska avdelning förklarade att det ursprungliga ljudet tillsammans med texterna matas in i en dator. Här överförs texterna till ljud genom en talsyntes och mixas ihop med det ursprungliga ljudet i lämplig volymproportion. Resultatet sänds sedan som en extra ljudkanal - man har nu valt holländska som i våra förhållanden är ett mycket sällsynt språkval. - Få se hur många som klagar på att inte få sin holländska, skämtar Petri Ihalainen.
  De program som kommer ifråga är de som försetts med textremsa på förhand. Dessutom ska programmet förses med en markering som anger att tilläggsspråk kan användas.
  Utvecklingschef Juha Sylberg vid SCF förklarade att synskadade bekvämt kan använda servicen men inställningarna på digitalboxen måste nog utföras med seendes hjälp. Speciellt jobbigt är att det finns en mängd digitalboxmodeller på marknaden och att de alla är utformade olika. De flesta har just inga kontroller på själva boxen, betjäningen sker via fjärrkontrollen. Och fjärrkontrollerna är åter ett kapitel för sig - de är alla olika utformade. - Hur skulle det gå om biltillverkarna betedde sig på samma sätt och flyttade på koppling, gas och broms enligt förgottfinnande, funderar Juha litet illmarigt. 
  Direktören för Yles TV-verksamhet Olli-Pekka Heinonen har personligen visat intresse för projektet. Han konstaterar att Yles uppgift är att betjäna samtliga finländare - också specialgrupper. I detta skede omfattas cirka 40 timmar i veckan av den nya servicen - i utbudet ingår tv-serier, dokument och kultur. Nu väntar man på respons och erfarenheter och sedan kan man gå vidare. Olli-Pekka Heinonen underströk att det sätt på vilket projektet genomförts motsvarar det Yle vill följa då man utvecklar nya serviceformer. Samarbetet med SCF och den dialog som uppstått har varit av utomordentlig betydelse eftersom Yle inte kan ha kunskaper på ett så specifikt område.
  På FS fråga om vi kan se fram emot svensk uppläsning av textremsan svarar Olli-Pekka Heinonen att FST kommer med i nästa fas. Att FST kommer med är bara naturligt: det handlar ju om landets andra nationalspråk, betonar han.
  Det går bra att ta närmare reda på praktiska detaljer genom att kontakta Digital-tv-info på numret 0306 344488 dagligen kl 9‑21 (lokalsamtalsavgift). 

Bildtext:
  Samarbetet med SCF och den dialog som uppstått har varit av utomordentlig betydelse, tycker Olli-Pekka Heinonen. - Foto SC

Fjärrkontrollernas varierande utförande är en försvårande faktor för synskadade, framhålle-r Juha Sylberg. - Foto SC
---------------

Nordisk konferens i Reykjavik
Mänskorättsperspektivet dominerade

(SC) Ickediskriminering och mänskliga rättigheter var temat för de nordiska synskadeorganisationernas konferens i Reykjavik i augusti. Drygt femtio organisationsaktiva samlades för att delta i samtalen och kolla in läget i grannländerna.
  Vartannat år arrangeras sådana s k utvidgade nordiska konferenser. För två år sedan i Norge var temat ny teknologi och 2001 i Finland gällde diskussionerna äldre synskadades situation.
  - Numera har rättighetstänkandet utvecklats betydligt, framhöll republiken Islands president Ólafur Ragnar Grímsson när han högtidligen öppnade konferensen. - Även om det finns förståelse för reformer är prioriteringarna som ligger högst ofta andra än de som känns angelägna för personer med funktionshinder. Men resultaten under de senaste decennierna är i alla fall betydande. Den nordiska nivån är otänkbar i Afrika och länder på flera andra håll i världen. Det är viktigt att hålla fast vid den nordiska sammanhållningen och att utnyttja egna erfarenheter för att hjälpa andra, betonade presidenten.
  Med utgångspunkt i intressanta inledningar fick konferensens deltagare under tre späckade dagar i grupper och i plenum diskutera läget i respektive länder och vilka tänkbara strategier som kunde anläggas för att bäst tillgodose synskadades intressen. 
  Från Förbundet Finlands Svenska Synskadade deltog förbundsordförande Kenneth Ekholm, vice ordförande Gunilla Löfman och chefredaktör Sergius Colliander.
  Planeringen av evenemanget hade handhafts av en samnordisk arbetsgrupp men för de praktiska arrangemangen stod Islands synskadeförbund, Blindrafélagið, med ordföranden Halldór Sævar Guðbergsson i spetsen, biträdd av tidigare ordföranden Sigurjón Einarsson som verkade hinna med allt!

Bildtext:
  Utanför möteslokaliteterna vajade de nordiska ländernas flaggor. - Foto SC

- Minoriteterna måste vara alerta för att få samma rättigheter som andra, poängterade Halldór Sævar Guðbergsson, ordförande i Blindrafélagið. - Foto SC
---------------

Nordisk konferens i Reykjavik
Ickediskriminering får fotfäste i isländsk rättspraxis

(SC) Islands högsta domstol gav en ekonomistuderande rätt: genom att ha tvingats använda sin tid till att kräva längre tentamenstid och till att kämpa för och vänta på tillgängligt studiematerial hade hon försatts i en sämre situation än studiekamraterna. Universitetet hade inte tryggat likabehandling av studerandena.
  Det här ett exempel som advokat Ragnar Aðalsteinsson lade fram när han redogjorde för hur man kan använda befintliga mänskorättsavtal för att nå jämlika möjligheter för personer med funktionshinder. 
  Den isländska grundlagen förutsätter att alla medborgare ska ha lika möjligheter. Ett första fall där detta prövades gällde dövas rätt till teckenspråkig tolkning av en debatt i tv inför ett alltingsval. Döva hävdade att de inte erbjudits samma rättigheter till delaktighet som den övriga befolkningen. Genom att ge dem rätt visade högsta domstolen att lagens bokstav och anda har betydelse. Det har medfört ökad självtillit hos personer med funktionshinder och lett till att politiker tar handikappärende på allvar.
  Bland nu giltiga mänskorättsavtal underströk Ragnar Aðalsteinsson betydelsen av den europeiska mänskorättskonventionen och mänskorättsdomstolen i Strasbourg. Konventionens stipulationer inkorporeras nämligen efterhand i nationell rätt.
  Det att mänskorättsargumentet börjat få praktiska och framför allt ekonomiska konsekvenser har dock medfört att en del politiker börjat dra öronen åt sig. På Island har man t o m låtit förstå att jämlikhetsprincipen som ingår i grundlagen av 1995 var förhastad ... 
  Men också i andra länder kritiseras mänskorättsdomstolen i Strasbourg. Det har att göra med att politikerna upplever att deras makt att besluta om tilldelningen av ekonomiska resurser kringskärs av stadgandena om mänskliga rättigheter. 
  Ragnar Aðalsteinsson betonade att det är viktigt att organisationerna i sin intressebevakning är medvetna om en tilltagande negativ hållning bland politikerna gentemot konsekvenserna av mänskorättstänkandet.

Bildtext:
  Ragnar Aðalsteinsson berättade om framgångar i isländsk rätt men varnade också för spirande mänskorättskritik bland politikerna. - Foto SC
---------------

Matglada synskadade har funnits länge

(SC) En kokbok i punktskrift har utkommit i Finland redan 1973, berättar Doris Lönnqvist från Helsingfors. Doris har deltagit i Arbis matlagningskurser för synskadade redan sedan slutet av 1950-talet och fått mycket ut av dem. - Det var Ebba Åman och Sisko Junttila som gjorde boken, den gavs ut av FSS och trycktes på SCF, minns hon. Boken är inte väldigt stor till omfånget, den består av två häften i ringpärmar. Men innehållet är precis det man kan behöva: vardagsmat, bakrecept och efterrätter. 
  I förra numret av tidningen berättade Hans Åhman om en kokbok i punktskrift under planering. Han välkomnar uppgifterna om att det finns en föregångare och konstaterar samtidigt att samarbetet med Arbis etablerats redan i början av projektet.
---------------

Nordisk konferens i Reykjavik
Diskriminering - trots allt

(SC) I Finlands grundlag har förbudet mot diskriminering av personer med funktionshinder funnits sedan 1995. Men det har inte haft genomslag i praxis. Bland annat är stadgandena i strafflagen sådana att man kan välja bort att förstå att diskrimineringsförbudet gäller personer med funktionshinder.
  Merja Heikkonen från Synskadades Centralförbund redogjorde för hurudant läget är i Finland på "diskrimineringsfronten". Trots att stadgandena tagits med i lagstiftningen jämförelsevis tidigt har de inte haft den effekt man hoppats på. 
  Det finns inte heller tills vidare någon rättspraxis i sammanhanget. De fall av diskriminering som av funktionshindrade anmälts till polisen har oftast inte lett till åtal. Det verkar som om polis och åklagarmyndighet inte skulle vara i stånd att bli varse att diskriminering av personer med funktionshinder är ett kriminellt. 
  För att göra situationen entydig har Riksomfattande handikapprådet sammanställt ett lagförslag om likabehandling av personer med funktionshinder. I våras avlämnades det till justitieministeriet men än har inget svar inkommit. När det gäller bemötandet av etniska minoriteter är lagstiftningen entydig - i kölvattnet på motsvarande EU-direktiv. Här är också polisens agerande i allmänhet numera vaket.
  Handikapprörelsen vill komma åt attityderna inom poliskåren och den första utbildningsdagen för polisaspiranter hölls i juni. Men det som dessutom behövs är funktionshindrade personers uthållighet: det gäller att slå larm och stå på sig när man blir avfärdad på grund av funktionsnedsättningen. På det sättet bildas småningom rättspraxis och fås prejudikat.
  För närvarande finns det ett par anhängiga men ännu obehandlade mål. Det blir intressant att följa med hur de utfaller.

Bildtext:
  - Det finns oklarheter i den lägre lagstiftningen som gör att grundlagens diskrimineringsförbud inte tillämpas fullt ut, förklarade Merja Heikkonen. - Foto SC
---------------

Nordisk konferens i Reykjavik
Handikappkonvention i stöpsleven

Sergius Colliander
  Ännu för inte så länge sen verkade det inte sannolikt - men nu är arbetet i full gång! FN:s generalförsamling har efter ett mexikanskt initiativ hösten 2002 tillsatt en beredningskommitté med uppgift att formulera texten till en konvention om funktionshindrade personers rättigheter. Kommitténs nuvarande nyzeeländska ordförande hoppas få arbetet klart hösten 2006.
  Det kanske mest väsentliga med att en konvention är under arbete är att det markerar att tanken på att ett funktionshinder har en uttalad mänskorättsaspekt fått ett brett genomslag. Vägen har varit lång. Och ännu existerar de äldre attityderna parallellt med jämlikhetsprincipen. De attityder som hämmar funktionshindrades självständighet utgår från välgörenhetstänkande och senare från tanken om socialt omhändertagande. 
  Handikapprörelsen har i mer än ett kvartssekel aktivt jobbat för ett paradigmskifte. Rättighetsperspektivet började göra sig gällande i och med FN:s handikappår 1981. Detta följdes av ett tioårigt aktionsprogram och 1993 kom så FN:s standardregler för full jämlikhet och delaktighet för personer med funktionshinder. 
  I konventionsarbetet deltar över 120 stater - antalet intresserade länder har hela tiden ökat under behandlingen. Beredningskommittén är öppen för alla FN:s medlemmar som deltar med nationella delegationer. Delegationerna består av ministerietjänstemän och diplomater men också av representanter för respektive nationella handikapprörelse. Inofficiell talan bereds också internationella handikapporganisationer som t ex Världsblindunionen WBU. 

"Arbetet måste få ta tid"
  En del stater skulle gärna se att konventionen snabbt kommer till stånd. Men det är inte så enkelt: begrepp måste definieras, innehållets omfattning är inte självklar och olika "handikappkultur" kommer till uttryck i staternas ställningstaganden. Både Bengt Lindqvist, som tio år varit FN:s rapportör gällande genomförandet av standardreglerna och nu på ett initierat sätt kan följa med processen, och Kicki Nordström, tidigare WBU-president och nu med i Världsblindunionens konventionsgrupp, understryker vikten av att processen ska få ta tid.
  Bara genom grundliga diskussioner ges möjlighet att mogna till samsyn. Och en möjligast bred uppslutning behövs för att konventionstexten sedan den blivit färdigt formulerad ska signeras och efterhand ratificeras av så många länder som möjligt. För att den överhuvudtaget ska träda ikraft behövs ett minimiantal undertecknare, i allmänhet 30 länder.
  Men det är en balansgång: ifall formuleringarna är vaga har konventionen föga effekt - samtidigt blir det lätt för många att skriva på. Är stadgandena av mer bindande natur kan det leda till att bara ett relativt fåtal ratificerar och då är konventionens betydelse begränsad.
  En konvention skrivs på sikt: den ska gälla i decennier. Därför är det att föredra att mognadsprocessen får ta tid - dock utan att stagnera. 

Ett land - en röst
  I beredningskommittén har varje stat en röst. Det här innebär att även om det inom delegationen finns olika inställningar till de frågor som kommer upp så tvingas man enas om ett officiellt ställningstagande. Problemet för en representant för handikapprörelsen kan då vara att man är med i ett yttrande som man inte kan anse riktigt. Arnt Holte från Norges Blindeforbund är med i den norska delegationen och har tvingats reflektera över den här situationen. Det positiva är ju å andra sidan att man har möjlighet att påverka åsiktsbildningen inifrån och att ge impulser utgående från de erfarenheter personer med funktionshinder har. - Det känns som att priset inte varit för högt, säger Arnt nu efter några möten.
  EU-länderna har kommit överens om att ge gemensamma uttalanden i beredningskommittén. I praktiken betyder det att EU:s ordförandeland jämkar samman delegationernas åsikter. Arnt tycker det här är ganska trist, eftersom det leder till rätt så urvattnade inlägg. Ofta är det så att ordförandelandet sätter sin prägel på EU-ställningstagandena. Men inom EU ligger länderna ganska långt ifrån varandra i handikappfrågor, speciellt i sådana som väckt diskussion: kvinnornas ställning och parförhållanden utom kärnfamiljen, bland andra.

Punktskriftens ställning oklar
  Under behandlingen av konventionstexten har synskadade framhållit att man vill ha punktskriften omnämnd som synskadades skriftspråk - ungefär på samma sätt som döva pläderar för teckenspråkets ställning. Men det har visat sig att det - bland annat inom EU - finns åsikter om att punktskriften inte längre är viktig, att den ersätts genom de nya tekniska hjälpmedlen. Det framstår alltså som en viktig uppgift att intensifiera påverkansarbetet för att öka förståelsen för den betydelse punktskriften har för gravt synskadades självständighet. Om den förståelsen sprids på de nationella planen minskas hotet mot punktskriften också internationellt.

"Ett samhälle som är bra för funktionshindrade är ett bättre samhälle för alla"
  I och med att processen gått framåt och personer med funktionshinder deltagit i arbetet har attityderna förändrats. Kicki Nordström framhåller att det varit en lärande process - både för ländernas och för organisationernas representanter.
  För oss i Norden kommer konventionen inte att innebära nya rättigheter - den blir inte ett redskap för nya segrar och konkreta åtgärder. Intressepolitiska målsättningar ska uppnås på annat sätt, t ex genom ickediskrimineringslagstiftning. 
  I länder där personer med funktionshinder inte ges samma erkännande som i Norden betyder konventionen ett stort steg framåt. Men på sikt kommer den att ha genomslag också hos oss - under kommande decenniers lagstiftningsarbete sneglar beslutsfattarna givetvis på existerande internationella stadganden. Därför är utformningen av konventionstexten av väsentlig betydelse också i våra länder.
  Under konferensen väcktes förslag om att Nordiska samarbetskommittén skulle tillsätta en konventionsarbetsgrupp för en samfälld nordisk synskadeinsats.

Bildtext:
  Arbetet med handikappkonventionen känns positivt, tycker Kicki Nordström. - Foto SC
---------------

De första 300 Daisyspelarna delas ut

(SC) I dagarna har de första 300 Daisyspelarna delats ut till flitiga talbokslånare i Birkaland och Tavastland. Det betyder ett stort kliv för användningen av Daisytekniken bland synskadade i Finland.
  Under sommaren har de 3000 flitigaste låntagarna vid Celia-biblioteket fått ett brev där man frågats om man vill få en Daisyspelare till låns. Resultatet blev en kö om 2100 personer. Av de 117 flitiga låntagare som valt svenska som servicespråk ställde sig 80 i kö. 
  Man uppskattar att alla Daisyspelare som ingår i årets RAY-understöd ska vara utdelade inom mars nästa år. Uppgifter om nästa års understöd fås i medlet på december och statsrådet bekräftar understödsutdelningen i månadsskiftet januari-februari.
  Manöverknapparna på spelarna är försedda med röstinformation så att man alltid har koll på vilken knapp man aktiverat. Den här informationen får man på svenska ifall man valt det som servicespråk med biblioteket. Under hösten kommer också svenska biblioteksklienter att få sina Daisyspelare.
  Celia-biblioteket har en samling Daisy-böcker på svenska. Dessutom har man som fjärrlån via Celia tillgång till TPB:s rikhaltiga Daisy-bestånd i Sverige. Fjärrlånen distribueras snabbt: ifall boken är "inne" får man den på cirka en vecka.

C-kassetterna gör värdig sorti
  Biblioteket har lånat talböcker på C-kassetter sedan 1978. Nu börjar kassetternas tid vara över och kassetterna ersätts med Daisytalböcker på CD-skivor.
  För närvarande framställs talböckerna parallellt både på C-kassett och på Daisy-skiva men från och med 2006 blir det bara ett urval titlar som görs tillgängliga på kassett. Framställningen av nya kassettböcker upphör i och med utgången av 2007. Man kan fortsättningsvis låna gamla C-kassettböcker ända fram till 2010 då Daisy-formatet blir allena rådande. 
  Som bäst pågår arbetet med att överföra gamla talböcker till Daisy-formatet. 

Information om Daisy-böcker finns att få
  Från början av september erbjuder Celiabiblioteket stöd i frågor som gäller användningen av Daisyböcker. En Daisy-stödperson svarar på bibliotekets informationstelefon och ger också handledning i användningen av Daisyböcker på biblioteket. Daisy-rådgivningen fungerar både på svenska och finska. - Kontakta per telefon 09‑22952210 vardagar kl 10‑15. Handledning ges på biblioteket vardagar kl 11‑15 eller enligt överenskommelse. E-post info@celialib.fi. 
  Lokalt ges också stöd som ordnas av FSS eller SCF genom de stödpersoner som utbildats inom Daisyprojektet. Kontaktuppgifter till de lokala stödpersonerna postas till låntagarna tillsammans med Daisyspelaren.

Bildtext:
  Kenneth Ekholm jobbar med Daisyrådgivningen vid Celiabiblioteket. I förgrunden syns de två vanligaste Daisyspelarmodellerna. - Foto SC
---------------

FSS väljer ny ordförande för 2006‑2007

(SC) Vid förbundets höstmöte i Björneborg i slutet på oktober får mötesdeltagarna välja ny ordförande för de två följande åren. Kenneth Ekholm som innehaft posten i tre år anser att han inte har möjlighet till det engagemang och den tidsanvändning som uppdraget kräver. - Det nya jobbet jag har är inte skiftesarbete som tidigare utan ska utföras på dagtid. Det här minskar på möjligheten till flexibilitet, säger Kenneth. 
  FSS ligger Kenneth Ekholm fortsättningsvis varmt om hjärtat och han kan tänka sig att jobba vidare med ett uppdrag som styrelseledamot. Vid höstmötet väljs ju nämligen också två styrelseledamöter för perioden 2006‑2008. I tur att avgå är Harold Henriksson och Raija Österlund, båda från Pargas.
----------------

Bra spirit i brittisk skola
  Barbro Eklund, Leena Vanhatalo och Merja Lahtinen
  
En grupp på nio personer från Svenska skolan för synskadade och Skolan för synskadade i Jyväskylä gjorde en studieresa till Birmingham i maj i år. Avsikten var att bekanta sig med inklusionen av elever med synskada i den normala undervisningen. 
  Besöket finansierades delvis av Utbildningsstyrelsen och ingick i ett projekt med tyngdpunkten lagd på internationellt samarbete mellan läroinrättningar d v s att skapa verksamhetsnät, utveckla pedagogiska modeller, undervisningsplaner och -metoder samt material. 
  Vi delades in i mindre grupper om 2‑3 personer och hann därigenom besöka flera skolor. Vi fick också bekanta oss med universitet i Birmingham och närmare bestämt Visual Impairment Centre for Teaching and Research, där man utbildar lärare för elever med synskada och gör forskningsarbete.

  Leena Vanhatalo, Merja Lahtinen och Barbro Eklund  besökte Plantsbrook School som är en kommunal grund- och gymnasieskola (Comprehensive School). Det är en mycket populär skola där man inte kan ta emot alla elever som önskar börja här. Elevantalet är cirka 1300, både flickor och pojkar. Eleverna kommer från ett geografiskt vidsträckt område, många från områden där det bor familjer med lägre social status.  
  Plantsbrook School är en mycket bra skola, eleverna i "Sixth Form" (16‑18 år) har ett bättre skolresultat än medeltalet för alla skolor.
  Så här säger lärarna själva om sin skola: - Vi är stolta över vår skola. Vi säger till alla våra elever "be the best you can be". Vi ger de skickligaste eleverna extra utmaningar och vi ger stöd åt de elever som har specialbehov.
  Man erbjuder en bred och balanserad läroplan med alla traditionella ämnen, engelska (modersmål), matematik, naturvetenskaper, historia, geografi, franska, "design och teknologi", konstämnen, idrott, religion, musik och drama. Alla får undervisning i datateknik. Eleverna får också handledning i personliga och sociala frågor, enskilt eller i grupp. Gymnasiet (College) har specialiserat sig på informations- och kommunikationsteknologi. 
  Antalet elever som får specialundervisning är större än medeltalet för alla skolor. Skolan har över 60 elever med konstaterat specialbehov, av dem har cirka 20 synskada. Inklusionsteamet består av över 26 assistenter i undervisningen och tre behöriga lärare för elever med synskada och tre speciallärare för elever med övriga specialbehov. 
  Skolan har en skild enhet för ett litet antal elever med synskada. Ledare för enheten för synskadade är Ms Karen McLean och hon förestår också hela inklusionsteamet. De andra medlemmarna i inklusionsteamet är mycket erfarna i att stöda elever med specialbehov, såsom autism, ADHD, inlärningssvårigheter, rörelsehindrade etc. Detta är en stor fördel eftersom ett ökande antal synskadade elever också har andra funktionshinder. 
  Eleverna är inkluderade i den normala undervisningen, men har vid behov rätt till speciallösningar i form av enskild undervisning, assistenthjälp och hjälpmedel såsom förstorande system, punktskrift, dator, kassetter etc. 
  I skolans resursklass arbetar en speciallärare som själv är syn- och hörselskadad. Hon har en assistent och ledarhunden är med hela dagen. Resursklassen är försedd med datorer och hjälpmedel. Eleverna kommer till resursklassen från sina egna klasser enligt ett visst planlagt tidsschema. Här jobbar dessutom 4‑5 assistenter som handleder elevernas studier.
  I resursklassen utför eleverna sina respektive uppgifter med stöd från assistenterna. Eleverna är antingen synsvaga eller har något annat behov av speciellt stöd, t ex hörselskada, rörelsehinder eller koncentrationsstörningar. 
  De vanliga klassrummen fylls av cirka 30 elever vart så att man sitter sida vid sida vid rader av bord. I klasserna undervisar vanligtvis bara en lärare, i en del klasser finns dessutom en assistent som stöd för de synskadade eleverna. 
  Läromedlen för synsvaga är i allmänhet förstorade läroböcker och texter samt bilder som gjorts i en större skala. 
  Besöket i skolan och samtalen med personal och elever var intressanta och tankeväckande. Eleverna använde inte så mycket funktionella synhjälpmedel fastän de stod att få i resursklassen, även till att ta med för arbete i klass. Det vanligaste arbetssättet för synsvaga var att använda förstorat material. När vi förde detta på tal med personalen konstaterade man att eleverna själva hellre vill jobba med förstorat material än ta med sig teknisk utrustning till klasserna.
  Atmosfären i resursklassen verkade varm och eleverna fick uppmärksamhet. Synskadade elever sökte sig ofta från trängseln i korridorerna till resursklassen under rasterna för att fördriva tiden och ta upp personliga frågor. Personalens lugna uppträdande och påfallande bra samarbete kom till uttryck i att de synskadade eleverna var väl motiverade. 

Bildtext:
  Motivationen är hög bland synskadade elever i Birmingham. - Foto Barbro Eklund

Blev det rätt? Koll på gång vid punktskriftsprintern.
 - Foto Barbro Eklund
---------------

Nya medarbetare i FSS-informationen
  Tor Hanner
  
Från och med denna höst har det skett en del förändringar inom informationsarbetet i FSS. I och med att Beata Heinonen gick i pension har förbundet anställt fil. mag. Mari Jensén som informationschef. Susanna Antell har fått nya arbetsuppgifter och fungerar nu som informationssekreterare. Vi hade en pratstund med de båda för att höra hur de själva ser på sina nya jobb.

Spännande utmaning
  Mari Jensén har studerat engelska och nordisk folkloristik vid Åbo akademi. Både under och efter studierna har hon arbetat inom den finlandssvenska scoutrörelsen. Men nu ville hon pröva något annat och sökte och fick jobbet som informationschef på FSS. Några kontakter med synskadade har Mari inte förut haft. - Det skrämde dig ändå inte att söka det här jobbet, undrar jag.
  - Nej, skrämde kan jag inte säga, men jag funderade nog över vad det betyder och hur man klarar av det och så, säger Mari som tycker att detta är en spännande utmaning.
  När vi samtalade var det Maris tredje vecka på FSS-kansliet. Jag frågar hur det känns så här långt?
  - Det känns bra, men det är väldigt mycket nytt. Det är många projekt på gång och det händer mycket i förbundet. Det tar tid att komma in i allt och lära känna alla människor, säger Mari.
   Och vad går nu ditt arbete ut på rent konkret - vad ska du syssla med?
  -  Jag kommer att ha hand om informationen, både internt och externt. Ha kontakt med medier, skicka ut pressmeddelanden och försöka få fram förbundets bild utåt. I den interna biten är det bl a att koordinera för att få Finlands Synskadade och Medlemsbandet att fungera, konstaterar hon.
  Mari Jensén kommer ursprungligen från Västanfjärd. Hon verkar glad och sympatisk och vill gå in för att göra ett bra jobb. Hon säger sej vara glad om hon kan göra sådant som gagnar både medlemmar och andra synskadade. För, som Mari säger, det står ju klart och tydligt att även icke-medlemmar har rätt till förbundets tjänster. - Ta gärna kontakt och kom med synpunkter, avslutar Mari och vi för vår del önskar henne lycka till på sin nya post.

Ett jobb jag länge velat ha
  Susanna Antell är väl känd för de flesta. Hon har fungerat som kanslist men även som inläsare på Medlemsbandet m.m. Men hur många visste att hon förutom lilla Hanken också har studerat etologi - läran om djurens beteende? Från och med 1 september är Susanna emellertid informationssekreterare på FSS. Sina nya arbetsuppgifter beskriver hon så här:
  - Jag är lika med studion. - Jag läser in Medlemsbandet, Kultureko, alla protokoll och agendor, program till seminarier och läger... Allt som händer i studion ligger på mej, säger Susanna. Hon sköter också tidningsprenumerationer på alla tidningar förutom Hufvudstadsbladet som handhas av Tora Nordin.
  Men Susanna inte enbart läser in. Hon kommer troligen också att välja artiklar för Kultureko. Hon har också hand om arkivet med urklipp från olika tidningar som behandlar synskadefrågor.
  Susanna säger sig vara mycket glad över att hon fick det här jobbet. - Jag tycker jättemycket om det. Jag blev glad över att bli tillfrågad om den här grejen i och med Bettans pensionering. - Egentligen är det här något jag redan länge haft klorna i, säger Susanna och skrattar gott.
  Också hon betonar vikten av att läsarna tar kontakt och kommer med synpunkter och idéer för att som hon säger, vi ska kunna göra så bra tidningar som möjligt.

Kanslistens jobb är mångahanda
  (SC) Sedan augusti har Tina Dunderfelt svarat i telefon på FSS och sedan början av september har hon anställts som kanslist. Utom att passa telefonen är det också kopiering och kassetthantering, att ta emot besökare och att i se till att allt funkar som det ska som hör till hennes uppgifter. Tina har energiskt och med glatt mod gripit sig an det hon blivit anförtrodd. - Tina kommer närmast från Toimialapalvelu och har tidigare jobbat inom bokhandels- och kontorsbranschen i många år.
  FSS kanslipersonal kommer ytterligare att kompletteras med en sekreterare.

Bildtext:
  Glada miner inför nya utmaningar: FSS kanslist Tina Dunderfelt, informationschef Mari Jensén och informationssekreterare Susanna "Tussi" Antell. - Foto SC
---------------

En katt har nio liv ... 
  Ann-Sofi Rosendahl
  
... Jag undrar just hur många liv vi människor har möjlighet att få innan vi sluter våra ögon för gott? Att jag fått ännu en ny start känns fantastiskt och det har jag många att tacka för.
  Alla tankar som mina medmänniskor tänkt om och för och kring min person har uppenbarligen nått sin destinationsort. Men det räcker inte alltid med goda vänner som ger tips och uppmuntran: man måste också själv ha lite kämparglöd inom sig. 
  Med kämparglöd avser jag inte de hemligheter många av oss bär inom sig och inte vågar yppa för någon. Jag har faktiskt inga vänner, det låter grymt att skriva ner någonting sådant på mitt papper men faktum är att det enda jag har är en massa gratis psykologer som omger mig. För alla medmänniskor ser jag som kompisar att tala med. Det kallas på fackspråk 'terapi': en lyckad samtalsterapi kan leda till mycket gott. Varifrån tror ni att vi får våra idéer om inte från varandra?
  FSS nya rehabiliteringskurs i samarbete med Folkhälsan för att stärka balansen hos oss synsvaga och blinda ligger alldeles rätt i tiden. Det ska bli intressant att följa med resultatet av den här satsningen!
  Den rehabilitering jag själv fått ta del av är för mig det yttersta beviset på att rehabilitering ger resultat. För ett år sen satt jag i rullstol, jag kom inte själv upp ur sängen och kunde inte ens själv svänga kudden när den blev för varm mot örat. Nu i skrivande stund är mitt största rörelseproblem det att jag inte kommer ihåg var jag glömde rollatorn senast efter mej ...
  Den här för FSS nya rehabiliteringskursen kommer att ske i Smedsby, Korsholm med en pilotgrupp på åtta personer. Rehabiliteringen kommer dels att bestå av styrketräning i gym, vattenterapi samt balansträning i båda elementen. De första träffarna kommer att ske på helgerna. Närmare uppgifter fås i annonsen i denna tidning. 
  Det skulle vara fantastiskt om man till varje synskadeförening i Svenskfinland kunde knyta gym och våtutrymmen så att alla fick tillgång till den här chansen att förbättra både balans och allmänkondition. För nog är det väl så att vi alla till mans har problem med balansen och håller extra hårt fast vid våra ledsagare. Om du tror att det här skulle vara någonting för dig kan du ta kontakt med FSS rehabiliteringshandledare för att anmäla ditt intresse. Önskar du delta i den första kursen i Korsholm kan du anmäla dig till Pia Nabb tel. 050  5612.950. Tro mig, det går faktiskt att jobba bort en stor del av våra snuvningar genom styrketräning och vattenterapi!
---------------

Tack!

Vi var många från föreningen Svenska synskadade i Västnyland rf som  gästade medlemmen Rakel Lundsten på hennes 80-års dag den 10 augusti. Vi framför vårt  varma tack för att hon tog emot oss alla i sitt hem!
---------------

Några år med MD:
Igen - så konstigt ...

Igen - vad kan det vara, det känns som om en pil skulle skjutas in i ögat. Nu och då hände det, väldigt obehagligt.
  Då jag frågade en optiker vad det kan vara, så kunde han inte svara. - Det är väl inget man behöver bry sej om, tänkte jag. Men otrevligt kändes det varje gång.
  Sen märkte jag då jag satt vid köksbordet att jag inte såg kontrasten på väggen. Underligt! Jag testade högra ögat flera gånger t ex genom att se på en tallrik: jag såg den hel, mitt i allt bara en fjärdedel, sen halva, sen hela turvis - konstigt.
  På granngården stod en bil, då jag såg på bilens framdel, var bakändan en skrothög. Och om jag flyttade blicken bakåt så var framdelen en skrothög. Detta gällde högra ögat. - I januari bar det av till ögonkliniken, och jag ställde mej i kö för operation. Sen började jag se grönt, i synnerhet då jag kom in efter att ha varit ute och snön lyste vit.
  Hela sommaren gick, men på hösten då jag var i Helsingfors gick jag till ögonkliniken till avdelningen och frågade hur långt jag var i kön. De hittade inte mitt namn. 
  Avdelningssköterskan kom, mycket vänlig och rar, hon visade hela avdelningen för mej. Sen frågade hon när jag kunde komma till operation. Jag sa att då jag är pensionär så kan jag komma när som helst. 
  Följande morgon ringde telefonen klockan 8 och jag fick tid för operation. Ett dygn efter operationen fick jag åka hem. Jag trodde ju att det skulle vara klart med detta, men ett år senare började jag se rosa med det vänstra ögat. Så uppsökte jag ögonläkare, sen iväg till ögonkliniken och ställde mej igen i operationskön. Men sen strejkade anestesiläkarna ena veckan, kirurgerna följande vecka o s v. Jag ringde och frågade när möjligen operationen kunde bli. Men nej, det kunde ingen säga.
  Men sen en gång då jag ringde så svarade den rara avdelningssköterskan. En liten tid senare ringde hon och gav tid, jag var tacksam. Men en kväll sjutiden ringde en annan sköterska och sköt upp tiden två veckor! Då jag sen kom till sjukhuset var den rara sköterskan där och sa att hon inte visste att tiden blivit ändrad. Hon sa dessutom att jag får stanna på avdelningen så länge jag vill, men jag åkte hem ändå efter tre dygn. 
  Jag tror att man borde bli ordinerad en längre tid på sjukhuset, där finns det alltid någon som påminner om att 'ansiktet nedåt' och på natten vänder ansiktet. Då man är ensam hemma så är det svårt.
  Jag hade två svensktalande sköterskor på ögonkliniken, vänliga, fina och dessutom den rara avdelningssköterskan. Jag blev väl omhändertagen.
  Maculan
---------------

Meddelanden från distrikten

Norra Österbottens svenska synskadade
  Hösten är i antågande och vi vill erbjuda våra medlemmar möjlighet att umgås och röra på sig ute i naturen. Lördagen den 8 oktober kl 12‑16 samlas vi till en friluftsdag vid Piehis stuga ute vid Granholmen. Olika aktiviteter, korvgrillning och kaffe. Mera info från Fyren, tfn 06‑7234 880. - Kom med och njut av höstens sprakande färger och den friska luften! hälsar NÖSS styrelse och Ann-Sofie
........

Vasa svenska synskadade
  Följande medlemsträff på Lyktan anordnas lördagen den 15 oktober kl 13.
  Föreningens höstmöte hålls på Lyktan lördagen den 12 november kl 13.
  Julfesten går av stapeln lördagen den 17 december kl 17. Plats meddelas senare!
  Alla är hjärtligt välkomna med i vår verksamhet!
........

Ålands synskadade
  Föreningens ordinarie höstmöte hålls på Ankaret lördagen den 15 oktober kl 13. Stadgeenliga ärenden behandlas. Kaffeservering - välkomna!
.......

Åbolands synskadade
  Oktober månads träff hålls lördagen den 15 oktober, vita käppens dag, kl 14 på Seniorstugan, Elmgrensgatan 2, i Pargas. Program och kaffeservering. Åboborna  anmäler sig till Marita, tfn 231.5135, senast den 10.10. Alla gamla och nya medlemmar varmt välkomna! - Styrelsen
........

Svenska synskadade i Västnyland
  ordnar nästa månadsträff på Vita käppens dag, lördagen den 15 oktober kl 13 i verksamhetscentret Lyan, Prästängsgatan 12, Ekenäs. - Observera att denna månadsträff undantagsvis hålls den tredje lördagen i månaden!
  Programmet kommer att beröra den aktuella dagens tema.
  Transport ordnas som vanligt. Anmäl Dej senast den 13 oktober till Bjarne, tfn 019‑248.1161, eller till Birgitta, tfn 019‑231.118. Du är hjärtligt välkommen!
........

Svenska synskadade i mellersta Nyland
  Måndagsträffarna går av stapeln klockan 13 på Tian, Fredriksgatan 35 B 10. - Alla är hjärtligt välkomna, träffarna är avsedda för föreningens medlemmar och andra intresserade. Kom med och drick en kopp kaffe och prata bort en stund!

  I oktober har träffarna följande program; 3.10. Fredrik Therman talar om litteratur; 10.10.,  17.10. och 24.10. är programmet ännu öppet; den 31.10. kommer Gun de la Chapelle och berättar om Riddarhusets utställningar.
  Vi träffas också ibland på torsdagar. Första torsdagsträffen är 6.10. klockan 17 på Tian. Välkommen!
  Boccia spelas varje onsdag klockan 11 i Agricolakyrkans sal på Fabriksgatan. Ring till Tian och anmäl dig så får du närmare information! Vattengymnastiken har också kört igång, ring Tian och hör dig för om lediga platser! Gymnastiken är på onsdagar klockan 18.30 på Kampens servicecentral.
  Ring till Tian och be att få höstens programblad! Telefonnumret är 09‑612 1779, telefontiden måndag till onsdag klockan 9.30‑13.30. Om ditt samtal går till telefonsvararen under telefontiden så är distriktssekreteraren troligen upptagen med ett annat samtal, lämna då gärna ett bud så ringer vi upp dig.
  Om du har önskemål och förslag om vår verksamhet så hoppas vi att du kontaktar oss! 
.........

Svenska synskadade i Östnyland
  Vi besöker service- och verksamhetscentret Iiris i Östra Centrum i Helsingfors. Vi bekantar oss med hjälpmedelsbutiken Aviris och Celia biblioteket för synskadade tisdagen den 11 oktober. Avfärd från Borgå, Fredsgatans hållplats, kl 9.00. Närmare upplysningar på Medlemsbandet eller av Stina Roms tfn 019‑582 514. Välkomna med!
---------------

Meddelanden

Skulle du ha lust att ställa upp?
  Vill du ställa upp som ny i något av FSS utskott? Vi vill gärna ta del av nya tankar och synpunkter! Styrelsen tillsätter FSS utskott i januari och vi hoppas att du hör av dig inom november. FSS har fem utskott inom områdena rehabilitering, aktiviteter för ökad självständighet, kommunikation, intressebevakning samt ekonomi och förvaltning. - Vi hoppas du beaktar att det inte är säkert att vi kan hitta en utskotts- eller arbetsgruppsplats åt samtliga intresserade.
  Vill du veta mer eller anmäla ditt intresse så ber vi dig kontakta verksamhetsledare Marita Tierala, tfn 09‑69623011, e-post marita.tierala@fss.fi. 
.......

Kurs för dej i Vasa!
  FSS i samarbete med Folkhälsan i Österbotten anordnar en kurs i Vasa för att stärka kondition, muskelstyrka och balans bland synskadade. Kursen pågår tio gånger, en gång i veckan. Varannan gång gäller vattengymnastik och varannan gång träning i gym. Kursen inleds i början på oktober, vecka 40. För närmare information och anmälan kontakta FSS rehabiliteringshandledare Pia Nabb tfn 06‑317 0515, 050 5612.950.
........

Rehabiliteringshandledaren i Vasa flyttar!
  FSS rehabiliteringshandledare har ny besöksadress i Vasa fr o m måndagen den 3 oktober. Telefonnumren ändras inte. Pia Nabb har sitt kansli vid Vasaesplanaden 17, tredje våningen. Telefon 06‑317 0515, mobil 050 5612.950.
.......

Bostad att hyra i Borgå
  1 rum och kök, 38 kvadratmeter, Adlercreutzgatan 20 A 3, Borgå. Hyra för synskadad medlem 330 euro och för övriga 410 euro. Mer information ger ekonom Agneta Salonen, Förbundet Finlands Svenska Synskadade, telefon 09‑6962 3012.
---------------

MÖTESKALLELSE

Förbundet Finlands Svenska Synskadade r.f. kallar medlemmarna 
till stadgeenligt höstmöte den 29‑30 oktober 2005 på Kylpyläho-
telli Yyteri i Björneborg. Mötesförhandlingarna inleds på lördag  kl. 14.00 och fortsätter på söndag kl. 9.00.
  Vid mötet behandlas de i paragraf 7 av förbundets stadgar nämnda ären-dena: verksamhetsplan för år 2006, budget för år 2006, medlems-avgift  för stödjande medlemmar samt arvoden för år 2006, val av ordförande  2006‑2007, två styrelseledamöter för 2006‑2008 samt två revisorer och revisorssuppleanter för 2006.
  Deltagaravgiften är 45 euro/person vilket inkluderar resor, kost och logi. 
  Tillägg för enkelrum 24 euro.
  Anmälningarna skall vara centralkansliet tillhanda senast  tisdagen den 11 oktober.
  Medlemmarna ombeds anmäla sig till sina respektive föreningar  senast torsdagen den 6 oktober,enligt följande:

Norra Österbottens svenska synskadade r.f.: 
Ann-Sofie Grankulla 
ti-to kl. 9‑15 
tfn (06)723 4880

Vasa svenska synskadade r.f.: 
Marléne Ekholm må-to kl. 9‑11
tfn (06)317 0654

Åbolands synskadade r.f.: 
Marita Andersson, 
tfn (02)231 5135 

Ålands synskadade r.f.: 
Ann-Mari Mattsson må-on 9‑11
tel (018)388 24

Svenska synskadade i Västnyland r.f.: 
Bjarne Sandberg 
tfn (019)248 1161 eller
tfn 040 544 1933

Svenska synskadade i Mellersta Nyland r.f.:
Jessica Luther må-on kl. 9.30‑13.30, tfn (09)612 1779

Svenska synskadade i Östnyland r.f.:
Stina Roms tfn (019)582 514

Möteshandlingar på önskat medium, program för mötesdagarna och tidtabeller för de abonnerade bussarna sänds till alla anmälda.Vi ber alla mötesdeltagare bekanta sig grundligt med mötesmaterialet på förhand! Välkommen! - Styrelsen
---------------

Bäkpärmen

När äpplena mognar
och svamparna skjuter upp i skogen
då blir kvällarna mörka
och du behöver en

reflex!
Köp en FSS-reflex!

På FSS kansli finns fjäderreflexband 
att ha kring armen eller ankeln. 
Reflexerna är gula till färgen  
och har förbundets namn och logo i mossgrönt. 
Längd 35 cm, bredd 3 cm.
Priset är 3,50 euro per styck + porto.
Ring 09‑696.2300!
---------------