Finlands Synskadade
NR 5  25 maj 2005

är medlemstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med tio nummer per år i storstil, punktskrift, och i elektronisk version, se www.fss.fi/fs.html. På kassett utkommer tidningen integrerad i tidningen Medlemsbandet. 2005 är tidningens 94:e årgång och den omfattar tio nummer. Nummer sex utkommer 22 juni, materialdag 31 maj och nummer sju får ni den 24 augusti, materialdag den 2 augusti.

Utgivare
Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf
Nylandsgatan 25 A 6, 00120 Helsingfors
Tfn växel 09‑6962 300

Chefredaktör Sergius Colliander
tfn 09‑6962 3017, fax 680 2064
e-post: sergius.colliander@fss.fi

Meddelanden mottas av chefredaktören
Betalda annonser mottas dessutom av Hans Åhman, tfn 0500 604679,  e-post tuvi@sci.fi

Prenumerationer och adressändringar
Susanna Antell, tfn 09‑6962 3010,
e-post susanna.antell@fss.fi

Redaktionen ansvarar inte för insänt, ej beställt material.
Skribenternas åsikter sammanfaller inte nödvändigtvis med FSS ståndpunkt.

---------------

- "Internationellt samarbete har större betydelse nationellt än vad vi ofta tror"
- FSS vårmöte: Falnad entusiasm för renodlat förbund
- Läs vad ögonläkaren säger om åldersrelaterad makuladegeneration!

Pärmbild: Sirkka-Liisa Rudanko är överläkare vid syncentralen Visio. - Åldersrelaterade förändringar i kroppens vävnader predisponerar för sämre ögonfunktion, säger hon. - Foto SC
---------------

Ledaren av Sergius Colliander:  Våga vara frejdigt olika!

 "Internationellt samarbete har större betydelse nationellt än vad vi ofta tror" - Birgitta Blockland samtalar med Kenneth Ekholm

FSS VÅRMÖTE - Sergius Colliander rapporterar:
	På väg
	Bra anda
 	Falnad entusiasm för renodlat förbund
Vi blir fler!

Makuladegeneration - vanlig ögonsjukdom bland äldre synskadade - intervju med Sirkka-Liisa Rudanko
De vill bli FSS-informatörer av Tore Larsen

FSS utskott: Utskottets uppgift är att se över kommunikationsbiten inom FSS - Tor Hanner
Kvalitetscertifikat för tal-ÅU

Vasa visa kvinnor - kolumn av Ann-Sofi Rosendahl

Islossning - Gunillas brev till mamma

MEDDELANDEN
	Celia-info
	Ergonomi och hantverk på kvinnoseminarium i höst
	Sommarkurs för synskadade
Meddelanden från distrikten

Bakpärmen: Välkommen sol - men ...

---------------

Ledaren

Våga vara frejdigt olika!
  Sergius Colliander

Så klart är synskadade en oenhetlig skara - det är väl inte något konstigt med det. Vi avviker alla som personer, vi har olika intressen, olika bakgrund och olika utbildning. En del av oss läser mycket, andra har alltid något i händerna att pyssla med, många gillar musik. Den förenande länken är synproblemen. De får oss att söka oss till varandra dels för att känna lättheten av att inte behöva förklara, dels för att få impulser av praktisk eller känslorelaterad art som hjälper oss att gå vidare.
  Men det finns något som det är helt nödvändigt att vi beaktar när vi planerar olika aktiviteter och också när förbund och föreningar drar upp riktlinjer för framtida verksamhet. Om vi förbiser den realiteten ifrågasätts rörelsens trovärdighet betänkligt. Ja, vad är det då fråga om?
  Det är inte bara synskadades karaktärsdrag och intressen som skiljer sig, det är också så att synproblematiken ter sig väldigt olika hos olika synskadade. Vi talar helt rutinmässigt om blinda och synsvaga men om vi tänker närmare efter är olikheterna också inom dessa båda grupper väldigt stora.
  Det finns blinda som mist synen med ens, de finns de som efterhand sett "stjärnorna blekna" och det finns barndomsblinda som aldrig haft synintryck. Bland synsvaga är mångfalden av olika slags synstörningar verkligt rikhaltig. Det finns de som har en varierande synnedsättning från en period till en annan, för andra är ljusförhållandena avgörande, det finns personer med väldigt litet synfält o s v.
  Självklara saker, säger ni kanske. Ja, men det avgörande är hur vi inom organisationen konkret och i realiteten beaktar det att vi har så olika synsituationer. Visst, vi planerar att ta fram och vi tar också fram material i olika media - inläst, i punktskrift, i storstil, i elektronisk form - men sker det konsekvent i praktiken? På evenemang och möten ordnar vi i princip med ledsagning - men hur är det med introducerande orientering för dem som klarar sig självständigt men behöver inledande "briefing"?
  Det är väldigt lätt att falla in i en trall och att inte märka avvikande behov. I själva verket är vi ju smärtsamt medvetna om det när vi betänker synskadades situation i samhället. I det sammanhanget vet vi att vi som en liten grupp måste vara högljudda och påträngande för att få gehör. Detsamma gäller nog också alla dem som känner att de inte får det utbyte de kunde få av synskaderörelsens verksamhet: det gäller att vara högljudd, det är helt okej att vara frejdigt olika!
---------------

EBU:s styrelsemedlem Birgitta Blockland:
"Internationellt samarbete har större betydelse nationellt än vad vi ofta tror"

I samband med ett arbetsmöte i London i april inom ramen för Europeiska blindunionens verksamhet ställde unionens styrelseledamot Birgitta Blockland upp för ett samtal med FSS ordförande Kenneth Ekholm, själv medlem i EBU:s arbetsgrupp för mobility och trafik.
  - Det är nog länge sen jag pratat svenska. Jag är född i Sverige, men föräldrarna är från Holland. Vi bodde i Sverige fram tills jag var tio år och lärde mig läsa och skriva på svenska - det glömmer man ju inte! När vi flyttat till Holland hade jag till att börja med kvar svenska kompisar. Men när man blir äldre så har alla sina egna liv och det är litet svårt att hålla kontakt.
  Jag började arbeta och då kom jag till Ikea som ju är ett svenskt företag. Jag fick faktiskt jobbet där för att jag fortfarande kunde litet svenska. Så kom också språket tillbaka när jag pratade med arbetskamrater i Sverige inom företaget. Också inom EBU och World Blind Union finns många svenskar. Då passar jag på och pratar litet grann!
  - Men du pratar ju inte bara svenska utan flytande engelska och spanska och kanske också något annat språk?
  - Ja, holländska!
  - Visst, grunden höll jag på att glömma! - Du har jobbat länge inom EBU, du berättade just att du började 1996. Europeiska blindunionen sysslar ju med väldigt många saker men få känner till organisationen. Skulle du kunna upplysa oss litet om hur EBU är uppbyggd "byråkratiskt sett"?
  - Först kan jag ju säga att EBU grundades 1984, samma år som Världsblindunionen. De skandinaviska länderna har haft en stor andel vid grundandet av de här organisationerna. Strukturen på EBU består av en styrelse och olika kommissioner och arbetsgrupper som bereder ärendena för styrelsen inom de olika områden som respektive kommissioner och arbetsgrupper arbetar med.
  En av de här kommissionerna är The Access Commission, tillgänglinghetskommissionen. Sedan 2004 har vi en ny struktur som inte är definitiv: vi ska under två år se om det fungerar eller om vi vill ändra på det igen. Strukturen nu är att vi har olika kommissioner och under kommissionerna ett antal arbetsgrupper. Till tillgänglighetskommissionen hör tre arbetsgrupper: för mobility och trafik, för kultur och för teknisk utrustning.
  - Kommissionerna och arbetsgrupperna består ju då av - ja vad och hur?
  - Varje kommission och arbetsgrupp arbetar inom ett speciellt område som EBU:s styrelse har definierat i sin arbetsplan. Arbetsplanen gäller fyra år, som är mandatperioden. Arbetsplanen baserar sig också på de resolutioner som medlemsländerna inom EBU har godkänt i generalförsamlingen. Styrelsens arbetsplan utgör basen för de olika gruppernas arbetsplaner. Kommissionerna och arbetsgrupperna har 10‑12 medlemmar. Styrelsen strävar till en bra balans mellan kvinnor och män, och också att både synsvaga och blinda mänskor är representerade. Dessutom ska åldersfördelningen beaktas så att vi har unga människor och äldre människor med. Det här är svårt: det finns i vissa länder en tradition att samma person utnämns till att delta i EBU, det finns personer som varit med väldigt länge. Ibland är det svårt för ett land att komma ur den här traditionen och inse att även om den här personen är väldigt duktig, så är det bra att ha med kvinnor och yngre människor. Så måste man dessutom hitta sätt att få balans också mellan synsvaga och blinda. EBU har 44 medlemsländer och det gör att det är svårt och inte går att kontrollera.
  - Det stämmer. Det här är ju mycket viktiga punkter att beakta när man bygger upp en organisation. Vilka är de viktigaste frågorna för tillfället som EBU sysslar med? Idag har vi inom mobilityarbetsgruppen diskuterat förslaget till EU-direktiv gälland funktionshindrade flygpassagerare. Det är väl ett ganska brännande ämne för tillfället. Vi har också gått igenom frågor som är aktuella inom de olika länderna och bl a diskuterat trottoarer och alla hinder och säkerheten här ... Vilka är de frågor som sysselsätter EBU:s styrelse för tillfället?
  - Det finns massor att göra och är därför svårt att ta fram det som är viktigt eftersom allt är viktigt! Internationella organisationer och internationellt samarbete har större betydelse nationellt än vad vi ofta tror när vi först ser det. Vi är ju en nätverksorganisation, medlemmarna representerar 44 länder. Alla de nationella organisationerna arbetar ju för sig med olika teman. Många arbetar på samma sak och då tror jag att det viktiga som EBU kan göra är att samla all information om det arbete som utförs på nationell nivå och vad som är god praxis, bra exempel så att säga - projekt som varit framgångsrika. Detta kan samlas in och en rapport sammanställas så att alla medlemsländer kan använda den informationen.
  Låt oss ta exemplet bankomaters tillgänglighet - det finns flera länder som håller på med det, men om de inte känner till varandra, då börjar alla från noll. Då kostar det dels pengar men också energi och det behövs mänskor som gör det här arbetet. Det här är något EBU jobbat med redan sedan några år inom en arbetsgrupp underställd styrelsen. Resultaten har hjälpt olika länder att ta fram problemen som finns och att hitta bra lösningar.
  Jag tror att detsamma gäller för alla arbetsområden. Du nämnde flygpassagerardirektivet - här är det ju det goda att man kan få det gjort internationellt på europeisk nivå. Då hjälper det ju alla också på nationell nivå. Resultat kan nås fortare än om varje organisation skilt ska prata med företagen. Styrelsen och arbetsgrupperna försöker arbeta för att göra saker litet lättare nationellt för medlemsorganisationerna.
  - Viktigt med EBU-arbetsgruppernas möten är ju också detta att utbyta erfarenheter och förmedla goda idéer till den nationella nivån. - Då får jag får tacka dig, Birgitta, för den här intervjun, vi ses igen om ett halvår, då i Belgien!
  För mer information om Europeiska blindunionen kan du gå in på webbplatsen www.euroblind.org. Den är synskadetillgänglig!
---------------

FSS VÅRMÖTE

På väg
  Sergius Colliander

Konsten att göra rätt vägval är både en möjlighet och en utmaning - så börjar styrelsens presentation av linjedragningar för FSS verksamhetsområden fram till 2008. Vårmötet bereddes tillfälle att diskutera och att ge styrelsen vägkost inför beredningen av kommande års verksamhet.
  Det gäller att prioritera bland de olika aktiviteterna inom organisationen. Också här kommer väg-bilden till pass: en del vägar har grusbeläggning, andra kanske asfalt.
  Styrelsen framhåller att det finländska samhället och hela EU starkt präglas av IT-branschen och utvecklandet av digital kommunikation. - IT-området går på en snabbväg, sade Hans Åhman, som presenterade linjedragningaran.
  Under diskussionen fick kommunikationen den största uppmärksamheten. Ann-Britt Mattbäck framhöll att äldre inte till alla delar klarar IT. Dessutom beaktar FSS inte punktskriftanvändarna i tillräcklig utsträckning.
  Hans Åhman betonade till detta att alla åldersgrupper och allas takt ska beaktas. Ingen grupp synskadade ska bli åsidosatt. En snabbväg innebär inte en genväg. Vidare föreslog Hans Åhman att lägga till en skrivning om att IT-apparatur ska finnas i utföranden som gör att alla kan vara med.
  Sigrún Bessadóttir tog fasta på frågan om punktskriften och föreslog att ge den ett eget stycke under rehabiliteringen.
  Linjedragningarna belyser också den allmänna samhällsmiljön i vilken FSS ska fungera och den sannolika utvecklingen i detta större sammanhang. Här tror man på en relativt stabil utveckling under de närmaste åren.
  FSS ekonomiska situation verkar också vara på en tillfredsställande nivå. Under senaste år har läget blivit bättre, dels genom värdepapperstillgångarnas värdestegring, dels genom testamentsintäkter. Detta ger ett visst mått av tillförsikt om möjligheterna att utveckla verksamheten.
  Samarbetet med Synskadades Centralförbund är en viktig utvecklingslinje, likaså ska samarbetet inom den finlandssvenska social- och handikapprörelsen få en klarare framtoning. Gemensamma projekt är det enda sättet att få större kapacitet inom rehabiliteringen, eftersom FSS knappast kan öka sin egen personal.
  Taltidningsverksamheten är i ett brytningsskede, ny teknik ska tas i bruk - i prenumeranternas intresse. Som det nu är sköts verksamheten av fyra taltidningsföreningar och fyra av FSS distriktsföreningar. Den kommande vägen torde gå ut på att förena krafterna till en organisation där FSS har huvudrollen.
  Inom intressebevakningen och den externa kommunikationen är det att synas och höras och att höja profilen det som ska styra handlandet. Ett bra utgångsläge ger FSS 60-årsjubileum nästa år.
  En ideologisk diskussion efterlystes av Jarkko Setälä som ansåg att den borde utgöra grunden för linjedragningarna. Hans Åhman välkomnade förslaget men påpekade att FSS ideologiska linje ganska väl utstakas genom förbundets värderingar, som antagits av FSS valmöte på hösten 1998.
  Bildtext: Iiro Nummela och Sigrún Bessadóttir följde uppmärksamt med behandlingen av riktlinjerna för FSS framtida verksamhet. - Foto SC
..........

FSS VÅRMÖTE
Bra anda i Forssa

(SC) - Vi håller på att forma FSS till ett modernt förbund som hänger med i tidens melodi. Krävs resurser, både i arbete och i ekonomiska insatser, sade FSS ordförande Kenneth Ekholm då hand öppnade förbundets vårmöte.
  Vårmötet hölls i Forssa den 23 och 24 april. Kenneth Ekholm tangerade i öppningsorden det arbete som 2004 gjorts för att förnya arbetet i styrelsen och dess utskott. Bland annat har nya arbetsordningar och en förnyad ekonomistadga börjat tillämpas.
  Johan Sundholm ledde mötesförhandlingarna som avlöpte utan dramatik. Diskussionerna fördes sakligt med klart och konstruktivt innehåll. En bra anda präglade mötet.
  Verksamhetsberättelsen och bokslutet för 2004 godkändes utan väsentliga ändringar och ansvarsfrihet beviljades styrelsen och övriga redovisningsskyldiga. I enlighet med gällande stadgar behandlades också styrelsens linjedragningar för de närmaste åren.
  Den justerade budgeten för 2005 innebar närmast vissa överföringar från 2004 och preciseringar i personalkostnaderna. Styrelsen presenterade en utredning av hur ett ombildande av FSS till ett regelrätt förbund kunde ske.
  Stadgan för planeringsrådet som höstmötet 2004 återremitterat till styrelsen för revidering godkändes i den form som nu föreslogs. En komplettering antogs som går ut på att den vidare behandlingen i FSS styrelse av ärenden som på distriktsföreningarna förelagt planeringsrådet ska delges föreningarna.
  Slutligen gav vårmötet styrelsen fullmakt att sälja en fastighet i Sibbo som tillfallit FSS genom ett testamente.
  På vårmötet deltog 42 röstberättigade medlemmar.
  Bildtext: Det var nu tredje gången motionärerna i Västnyland drog längst i poängtävlingen distriktsföreningarna emellan så pokalen kommer att för gott pryda verksamhetscentret Lyan i Ekenäs. Från vänster Bo-Erik Weegar som prisutdelare, Göta Grönqvist och Birgitta Nordström från vinnande föreningen, Ann-Britt Mattbäck i rollen som reporter för taltidningen Medlemsbandet samt fingrande på pokalen Anna Siironen från Västnyland. - Foto SC
---------------

FSS VÅRMÖTE
Falnad entusiasm för renodlat förbund

(SC) - Enhälliga ställningstaganden för ett ombildande av FSS till ett renodlat förbund av två planeringsrådssammanträden 2004 samt höstmötets i princip positiva inställning till saken hade föranlett styrelsen att utreda de praktiska detaljerna vid en stadgereform. Utredningen presenterades av Hans Åhman.
  Fördelen med ett förbund där medlemsföreningarna representeras genom sina delegater på förbundets medlemsmöten är att distriktföreningarna får möjlighet att som föreningar verkligen påverka FSS verksamhet och ta ett eget ansvar för den. Personmedlemmar skulle finnas inom distriktsföreningarna och påverka förbundets verksamhet genom föreningens delegater.
  Vid förhandlingar dels med Anders G. Lindqvist - FSS betrodde i stadgesammanhang - och med tjänstemän inom Patent- och registerstyrelsen har det framkommit att det finns två sätt att genomföra en sådan reform. En är teoretisk och går ut på att av varje personmedlem i förbundet få ett godkännande av fråntagandet av medlemsrättigheterna. Den andra och i liknande fall oftast tillämpade är att upplösa det existerande förbundet för att bilda ett nytt med stadgar som motsvarar de avsedda förändringarna. Upplösandet ska ske vid två på varandra följande möten varav det förra är ett ordinarie medlemsmöte. Besluten ska fattas med fyra femtedelars majoritet.
  Vid behandlingen av ärendet har styrelsen betonat att det inte är någon brådska med framskridandet. Det måste finnas en påvisbar grogrund för den erforderliga majoriteten.
  Hans Åhman presenterade också hur medlemsmötena kunde gå till efter en reform: - En delegat per 25 föreningsmedlemmar skulle ge ett sammanlagt antal delegater om 30‑35 personer. Det skulle göra det möjligt att genomföra mötesförhandlingarna snabbare, redan under första dagen. Delegaternas beredskap skulle vara bra genom de preliminära diskussioner som förts i varje distriktsförening.
  Stormötenas karaktär av tillfällen för social gemenskap skulle stärkas genom att alla föreningsmedlemmar gärna får komma med. Men röstberättigade skulle bara delegaterna vara. Eftersom förhandlingarna skulle gå snabbare kunde gemensamt och varierande program ordnas både på lördag kväll och hela söndagsförmiddagen med exempelvis naturstig, kända föreläsare, utbildning... Hemfärden kunde skjutas fram en aning och föregås av en kopp kaffe och ett tillfälle där alla kan ta avsked av varandra.
  Under den diskussion som följde frågade man sig bland annat om det inte vore möjligt att redan nu effektivisera mötesförhandlingarna och ta med de sociala inslag som föreslagits. Vidare ställdes en fråga om de stödjande medlemmarnas ställning. Det framhölls också att det finns personmedlemmar som vill ha kvar sin rösträtt i förbundet. Dessutom kan man inte binda en delegat vid att ha samma åsikt som alla andra i den förening som skickat henne eller honom. Mötet fick också ta del av en skrivelse som undertecknats av 29 personer som varit närvarande vid Norra Österbottens svenska synskadade rf:s vårmöte. Undertecknarna motsatte sig en förändring av förbundsstrukturen.
  På Hans Åhmans förslag genomfördes en provomröstning för att ta reda på mötesdeltagarnas inställning till en eventuell strukturreform. Av 31 avgivna röster stödde 13 ett renodlat förbund medan 18 motsatte sig. En vidare beredning av ärendet verkar därmed för närvarande inte aktuell.
  Bildtext: Hans Åhman redogör för hur en stadgereform kunde gå till. I bakgrunden vid mötespresidiet Ann-Britt Mattbäck (rapportör), mötets ordförande Johan Sundholm och mötets sekreterare VL Marita Tierala. - Foto SC
---------------

Vi är allt fler!

(SC) Antalet ordinarie - d v s synskadade - medlemmar i Förbundet Finlands Svenska Synskadade har stadigt stigit under de senaste åren. Vi är nu drygt 12 % fler än för fem år sedan! Vid utgången av 2000 var antalet ordinarie medlemmar 696 och vid slutet av 2004 var vi 781 till numerären, d v s 85 fler. Den största stegringen under den här perioden skedde mellan 2001 och 2002, då ökade medlemsantalet med hela 44 personer.
---------------

Makuladegeneration - vanlig ögonsjukdom bland äldre synskadade
  Sergius Colliander

Makuladegeneration innebär förändringar i gula fläcken, det område på näthinnan som ger bästa synskärpan. Åldersrelaterad makuladegeneration (AMD) är den vanligaste ögonsjukdomen bland äldre synskadade.
  - I Finland är det bara två procent av personer med synskada som är under 60 år, berättar Sirkka-Liisa Rudanko, överläkare vid syncentralen Visio som drivs av Synskadades Centralförbund. FS träffar henne i arbetsrummet på fjärde våningen i Iiris, service- och verksamhetscentret för synskadade, beläget i Östra centrum i Helsingfors. - Åldersrelaterade förändringar i kroppens vävnader predisponerar för sämre ögonfunktion, säger hon.
  En riskfaktor för makuladegeneration är alltså åldern: ju högre ålder desto större är risken. Andra faktorer är bl a ärftlighet och rökning. Rökning ger sämre blodcirkulation och blodkärlen i ögonbottnen dras samman. Man misstänker också att starkt ljus kan ha en negativ effekt - t ex i lapska fjällen eller på sjön.
  - När det gäller ärftliga faktorer behövs det troligen ytterligare någon skadlig inverkan för att utlösa sjukdomen, förklarar Sirkka-Liisa Rudanko.
  Det är antagligen möjligt att i någon mån förebygga sjukdomsutbrottet genom hälsosamma levnadsvanor: om man rör på sig tillräckligt gynnar det blodcirkulationen. Antioxidanter, C- och E-vitamin, zink och betakaroten lindrar effekterna av åldrande i kroppens celler. Förmodligen får man också en långsammare sjukdomsprocess med de här medlen i det skede då gula fläcken redan angripits.
  Det finns två huvudtyper av åldersrelaterad makuladegeneration som förekommer i ålderkategorin över 50 år: en torr och en fuktig. Den torra är den vanligare och förloppet är här långsamt, det kan ta år innan symtomen blir påtagliga. Här är det ofta (men inte alltid) inlagringar i ögonbottnen, s k drusen, som leder till att gula fläckens funktion avtar. Den torra formen står för cirka 85 %,den fuktiga för resterande 15 % av fallen. Fuktig AMD kan utvecklas dramatiskt inom några månader och ge en kraftig synnedsättning. Förändringarna i ögonbottnen är här också påtagligare och omfattar t ex blödningar, kärlnybildning och plasmaintrång.
  Symtomen är till att börja med ringa eller inga alls, men efterhand minskas synskärpan. Vid den fuktiga formen förvrids bl a raka linjer (exempelvis dörrposter) och senare följer en markant nedsättning av synskärpan och bortfall av det centrala synfältet.
  Kärlnybildningarna kan åtgärdas med fotodynamisk terapi (med ett läkemedel verteporfin och röd laser) och då får man en långsammare synnedsättning. Behandlingen föregås av undersökning med kontrastämne som visar var nybildningarna finns och i vilket skede. Det är oftast nödvändigt att upprepa behandlingen flera gånger därför, att en gång vanligen inte räcker till att förstöra nybildningar totalt och det uppstår också nya blodkärl efteråt.
  - Nu när bestämmelserna om vårdgaranti trätt i kraft räknas den här fotodynamiska terapin till de brådskande åtgärderna, poängterar Sirkka-Liisa Rudanko.
  Det är inte riktigt klart hur man skulle kunna förhindra blödningar. Men tunga lyft och stark anspänning tros inverka menligt. Å andra sidan kan plötsliga blödningar uppträda också under nattens timmar. Men måttlig gymträning är bra, sådant stimulerar cellernas ämnesomsättning på ett fördelaktigt sätt.
  När synen blivit sämre är synrehabiliteringen väsentlig: olika hjälpmedel bör provas och tränas in. För många hjälper t ex lämpliga förstoringsglas, starka läsglasögon och bra belysning.
  - Bra belysning är inte för stark och ska inte blända, framhåller Sirkka-Liisa Rudanko. - Det gäller att hitta lämplig nivå. En bra allmän belysning kompletterad med läslampa brukar ge bra utslag. I ett senare skede blir det också aktuellt med läs-tv, centralsjukhusen har numera åter börjat bevilja sådana också för äldre personer.
FS tar upp frågan om den psykiska påfrestning det innebär när synen efter hand blir sämre. Vad kan man göra åt den?
  - Kamratstöd vore väldigt viktigt. Och att delta i rehabiliteringskurser med anpassningsträning är nyttigt. Då blir man säkrare i den nya livssituationen. Problemet kan vara att hitta någon som finansierar rehabiliteringen: FPA slår ifrån sig och centralsjukhusen har små medel att röra sig med. Här är det just kategorin äldre som kommer i kläm. Sirkka-Liisa Rudanko betonar hur viktigt det är att gå igenom hela spektret av hjälpmedel, inte bara optiska, utan också sådana som är till nytta i vardagssysslorna. - Ställ gärna frågor till ögonläkaren - ju mer patienten frågar desto utförligare information får han eller hon!
  Sirkka-Liisa Rudanko har ett långt perspektiv på arbete bland synskadade. Hon har varit chef på Visio sedan 1986 och sett hur arbetet förändrats. - Numera lägger vi allt mer vikt vid att undersöka synfältet, kontrastseende, lämpligaste belysningsförhållanden. Vi försöker ge mer tid för träning. Datorn har intagit en helt ny ställning och vi försöker att här finna lösningar som ger bästa ergonomi.
  - Inför framtiden jobbar vi med att få in mer rehabilitering i ett tidigt skede av synproblemen. Vi utarbetar ett eget servicepaket och hoppas kunna utveckla ett fungerande uppföljningsschema. Att andelen äldre synskadade blir allt större är en svår utmaning: det verkar inte som om centralsjukhusen skulle få mer resurser och det ser inte ut som om utbudet av handledning skulle öka, fast det är det som behövs för att klienterna ska bli hjälpta.
  FS tackar Sirkka-Liisa Rudanko för samtalet och önskar henne framgång i ett fascinerande arbete.
  Bildtext: - Ställ gärna frågor till ögonläkaren - ju mer patienten frågar desto utförligare information får han eller hon! säger Sirkka-Liisa Rudanko. - Foto SC
---------------

De vill bli FSS-informatörer
  Tore Larsen

Under april och maj utbildas åtta personer att bli FSS-informatörer genom en kurs vid Svenska yrkesinstitutet i Vasa. Kurslärare pedagogie magister Carola Lithén håller för första gången en kurs enbart för synskadade men har även tidigare utbildat informatörer inom olika handicapgrupper.
  - Jag är lite spänd men jag tror det går bra. Kursen är inte så baserad på teknik utan på dialog och kommunikation, säger Lithén, som själv är handikappad.
  Informationsarbetet har blivit en allt viktigare komponent för olika handicappgrupper och responsen från kunder som har anlitat informatörernas tjänster har varit överväldigande, berättar Lithén.
  - Inom Österbottens Svenska Handicapförbund har responsen från exempelvis skolor varit enorm och denna verksamhet utvidgas allt mera, säger hon.

Kompisstöd
  Enligt Lithén blir informatörerna snabbt satta i cirkulation för att täcka det stora behovet. Ett område som enligt Lithén kommer att bli allt viktigare är kompisstödet.
  - Egentligen handlar det om att ge stöd åt familjer som har medlemmar som av en eller annan anledning har fått ett handicapp. Denna verksamhet är väl utvecklad på finska sidan men på svenska sidan återstår mycket arbete, säger Lithén.
  Bland de åtta kursdeltagarna som representerar hela Svenskfinland finns Patrik Paulin från Oravais och Tessa Bamberg från Helsingfors. Patrik är bland de nyaste medlemmarna i gruppen och vill gärna ta till sig mera information för att delge omgivningen hur det är att vara synskadat.
  - Jag har haft en synskada i ett och ett halvt år och går regelbundet till behandling. Nu vill jag lära av andras erfarenheter, säger han.
  Tessa Bamberg har sedan länge varit aktiv inom förbundet och har arbetat med Braille-projektet på heltid. Hon har fungerat som informatör i olika sammanhang och vill nu ha intyget.
  - Jag är en evig student och vill hela tiden utvidga mina kunskaper. Jag har tidigare varit på temadagar i lågstadieskolor och upplevt en mycket stor respons. Barn är i mycket högre grad en vuxna öppna för att lära och att ställa frågor, och de har en spontanitet vilket ju är jätteroligt.
  Både Patrik och Tessa upplever informationsbehovet mycket starkt och att det behövs en kurs för att systematisera för andra hur livet som synskadad är. De anser att bemötandet från dem som inte känner till personer med synskador ibland verkar vara svårt men inte alls är negativt.
  - Det är bra att folk frågar och särskilt barnen, säger Tessa.
  Carola Lithén understryker också betydelsen av temadagar på skolorna och att denna verksamhet ger resultat.
  - För att integrera synskadade barn i en skola behövs information för både barn och vuxna. Barnen lär av dessa temadagar, kommer hem och berättar för föräldrar och syskon och andra släktingar. Därmed sprids informationen utåt, vilket är huvudmålet med utbildningen, säger hon.

Ingen brist på uppdrag
  Kursen omfattar en studievecka, det vill säga 40 timmar, varav tre dagar närstudier och två dagar fjärrstudier. Under närstudietillfällena anlitas också olika sakkunniga inom informatörsverksamhet och inom rehabilitering och hjälpmedel. Största delen av kursen handlar om presentation och dialog.
  - Det blir intressant hur denna presentationsteknik utvecklar sig, i och med att kroppsspråk är så viktigt. Som synskadad informatör kan man inte iaktta andras kroppsspråk och det blir spännande att se hur kurseleverna löser den biten, säger Lithén.
  De många uppdragen som väntar i Svenskfinland blir allt mer omfattande och eleverna behöver inte oroa sig över sysselsättningen. Av de 150 svenskspråkiga skolorna i Österbotten har redan 60 anlitat informatörer med olika handikapp och i vissa fall har de blivit årligen återkommande evenemang.
  - Det kan kännas som ett heltidsjobb men det är egentligen inte det. Nu har också dagis och pensionärsföreningar börjat bli mera intresserade, besök på arbetsplatser förekommer också, säger Lithén.
  Bildtext: Patrik och Tessa deltar i FSS informatörskurs. - Foto Tore Larsen
---------------

FSS UTSKOTT
"Utskottets uppgift är att se över kommunikationsbiten inom FSS"
  Tor Hanner

Kommunikationsutskottet i FSS har nu arbetat sedan ett par år tillbaka. Vi har pratat om utskottet och dess verksamhet med Rolf Söderlund som varit utskottets ordförande sedan starten och Sigrún Bessadóttir som blev medlem från början av detta år.
  Ålänningen Rolf Söderlund kom med i FSS 1996 och har gjort en relativt snabb karriär i förbundet. Han valdes in i styrelsen 1999 och som sagt, kommunikationsutskottet har han lett sedan starten. Han måste ju vara rätt man att svara på frågan vad utskottet sysslar med?
  - Om man ser det i stora drag så jobbar vi med intern och extern kommunikation. Det är ett stort område och just nu när all teknik ska bytas och förnyas så finns det mycket att göra, säger Rolf.
  - Utskottets uppgift är ju att se över kommunikationsbiten inom FSS så att det fungerar för styrelsen, för medlemmarna, för personalen och dessutom informationen utåt, till media och andra samarbetspartner, konstaterar Rolf.
  - Och vad jobbar ni med just nu?
  - Ja, det är mycket det, säger Rolf och fortsätter: - Om vi tar de stora frågorna som nu är aktuella, så har vi ju slagit ihop Medlemsbandet och Finlands Synskadade som nu är integrerade med varandra. Så har vi sökt pengar till en finlandssvensk talsyntes, pengar som också nu har beviljats. Men här är vi ju bara ännu i startgroparna, betonar Rolf och säger att detta ska sättas i gång i skyndsam ordning.

Digitala taltidningar
  En stor bit för kommunikationsutskottet just nu är också det sk Pratsam-projektet. Det var ju Jakobstads Tidning som för en tid sedan som första tidning i Finland började producera sin taltidning med det här systemet. Tidningen läses in som tidigare men man behöver inga kassetter utan kan spela upp det inlästa på en speciell apparat, Pratsam, som man har hemma. Det här systemet vill nu FSS att samtliga finlandssvenska taltidningar ska gå in för.
  - Vi ska samla alla taltidningar till en konferens för att försöka få till stånd ett projekt som går ut på att alla studior ska digitaliseras och att Pratsam-boxarna används av alla, säger Rolf men tillägger att det självfallet är frivilligt för varje enskild tidning hur man vill ha det. Rolf ser dock en fördel i att alla skulle gå med i det här projektet.
  - Då kan vi gemensamt söka pengar att fördela. Risken är ju annars att vissa tidningar får pengar och andra inte, om var och en gör egna ansökningar, säger han. Här handlar det ju också om ekonomi.
  - Hur dyrt blir det att förse hela Svenskfinland med Pratsam-tekniken?
  - Vi pratar nog om sexsiffriga tal. Men det är ju inte klarlagt ännu, det beror ju också på hur många nya läsare som kommer till, säger Rolf Söderlund.

Inte heldagsmöten
  Sigrún Bessadóttir kommer ursprungligen från Island men har nu etablerat sig i Finland och arbetar som sekreterare på isländska ambassaden i Helsingfors. Hon framhåller att hon ännu är så ny i verksamheten att hon inte har hunnit sätta sig in i allt. När det gäller kommunikationsutskottet tycker hon att det behövs men att det finns saker om hur det borde fungera som kan diskuteras.
  - Man kan t ex fråga sig om storleken, hur många behövs i utskottet? Det är viktigt att det finns en balans, tycker jag. Min åsikt är att det måste finnas en anställd, 1‑2 från styrelsen och gärna, mycket gärna, medlemmar och nya medlemmar så att det inte alltid är samma personer som är med hela tiden, poängterar Sigrún.
  Hon upplever att det nu ingår ganska mycket i utskottets arbetsuppgifter.
  - Jag har funderat på om man kunde splittra upp det i mindre grupper. Det är ju helt omöjligt att bekanta sig med och fördjupa sig i allting, vilket gör att det blir ganska ytligt som det är nu. Men det är bara min åsikt. Jag skulle gärna koncentrera mig på en sak i taget, t ex digitalisering eller något annat men det hinner man inte med då det är så mycket annat, säger Sigrún.
  Hon menar också att man ibland saknar de kunskaper som skulle behövas i vissa frågor. Det gör att diskussionerna blir långa och går fram och tillbaka. Sigrún framhåller att om man inte själv kan en viss fråga så måste man i förväg ta reda på hur det ligger till eller i vissa fall "köpa" det man själv inte klarar av.
  Sigrún frågar sig om heldagsmöten verkligen behövs.
  - Det är ju mycket tid som går åt om ett möte ska ta en hel dag. Högst tre timmar borde räcka och det gör det om man är förberedd och sakkunnig. Alla gör sitt bästa, det är inte fråga om annat, vad det handlar om är hur man organiserar sakerna, säger Sigrún och tillägger: - Det här är nu bara mina tankar, kanske jag har alldeles fel.

Den finlandssvenska talsyntesen
  En fråga jag själv har funderat över är om vi verkligen behöver en finlandssvensk talsyntes när det redan finns många svenska sådana. Jag kunde inte låta bli att ställa samma fråga till Rolf och Sigrún. Så här svarade Rolf:
  - Personligen har jag inte behov för någon sådan, jag tycker de är bra som vi har. Jag tror inte att vi på Åland har några svårigheter. Men det finns särskilt äldre personer på fastlandet som har svårt att förstå den rikssvenska syntesen och det måste vi ju ha förståelse för. Det kanske dessutom är en identitetsfråga, säger han.
  - Jag har svårt att ta ställning i den här frågan, säger Sigrún och undrar om behovet över huvudtaget har klarlagts.
  "Punktskriften ska vara jämställd med andra medier"
  Kommunikationsutskottet har nu också fått punktskriftsverksamheten inom sitt arbetsområde. Både Rolf och Sigrún ser detta som en mycket viktig bit.
  - Punktskriften ska vara jämställd med andra medier. Det får inte vara så att det upplevs som jobbigare att få fram material i punktskrift, det ska vara en självklarhet, betonar Sigrún.
  - Jag vet inte hur det är i Svenskfinland men jag ser det som oerhört viktigt att satsa på utbildning och att motivera den för människor som förlorat synen på ett positivt sätt som vårt läsmedium, säger hon.
  Kommunikationsutskottet har åtta medlemmar. Rolf Söderlund är alltså ordförande och som sekreterare fungerar Beata Heinonen. Dessutom ingår: Ronny Hertell, Kalle Skogster, Sigrún Bessadóttir, Leif Karp, Carola Eriksson och Sergius Colliander.
  - Verksamhetsledaren Marita Tierala och förbundsordförande Kenneth Ekholm deltar om de så önskar men de tillhör inte utskottet, berättar Rolf Söderlund till slut.
  Bildtext: Det är Rolf Söderlund som leder kommunikationsutskottet. - Foto SC
---------------

Kvalitetscertifikat för tal-ÅU

(SC) Åbolands taltidningsförening har mottagit Kvalitetscertifikatet Kompassen för sin verksamhet som grundligt synats i sömmarna av en oberoende jury. Taltidningsföreningen ger ut Åbo Underrättelser som taltidning.
  För att få kvalitetscertifikatet ska en förening ha bra koll på vad man vill göra och hur man avser att uppnå målen. Det ska alltså finnas utstakade etapper för att utveckla verksamheten och de ska vara realistiska.
  I motiveringen för att tilldela certifikatet uttrycker sig juryn bl a på följande sätt: "Åbolands taltidningsförening rf har genom en framtidsverkstad lagt upp klara och tydliga mål för sin verksamhet... Föreningen visar på god initiativförmåga och har mål som är avgränsade både till att vara realistiska och tydligt inriktade mot föreningens målgrupp."
  Kvalitetscertifikatet administreras av Svenska studiecentralen och är i kraft tre år.
  Tal-ÅU utkommer sedan 1981 och ges f n ut med fem nummer i veckan utom sommarmånaderna, då är takten tre taltidningar i veckan. Priset är 27 euro per år och prenumerationer tas fortlöpande emot av föreningens ordförande Carita Åkerblom-Hörkkö, telefon kvällstid 02‑230 7278.
  Bildtext: Åbolands taltidningsförening är den första organisationen inom den finlandssvenska synskaderörelsen som fått ett kvalitetscertifikat. - Va' bra, tycker ledarhunden på fotot som tagits av Folke Pahlman.
---------------

Vasa visa kvinnor
  Ann-Sofi Rosendahl

Det är äntligen vår. När man rör sig ute på stan känns det verkligen som vår tid har kommit. Ungefär så skulle jag vilja sammanfatta den positiva stämning vi försökte förmedla på vår senaste diskussionsträff för synskadade i Vasa. Man blir så glad när främmande personer stannar upp och frågar om de kan hjälpa till. Dörren öppnas för en, man får hjälp upp för trappan, man kommer tryggt över gatan. Folk hejar och skrattar och man möts med vänlighet när man kommer med sin rullstol, rullator eller vita käpp.
  Att vi i början titulerade oss de visa kvinnorna beror på att vi starkt vill betona att det faktiskt är vi funktionshindrade själva som är de verkliga experterna på hur vi vill bli bemötta, hurudan hjälp vi vill få och hur mycket vi vågar bjuda på oss själva. Det är upp till var och en av oss. Är du själv en sådan person som ser mycket dåligt men skäms för att visa dina medmänniskor att du är i behov av den vita käppen, symbolen för alla synskadade? Då måste du själv ta ansvar för de sura miner och kommentarer du kan få om du råkar kollidera med någon du möter. Men om du då har den vita käppen i handen kan du inte få en bättre orsak till varför du just i det ögonblicket sökte närkontakt av första graden med ditt offer.
  Att den varma spontana stämningen mot oss handikappade är så påtaglig just nu beror troligen på all den uppmärksamhet som handikappfrågor fått i vårt land under de senaste åren.
  Europeiska handikappåret gav många av oss en skjuts så vi vågade träda fram och berätta om oss själva, bl a Vasabladet uppmärksammade stort olika handikappade genom en artikelserie som blev mycket populär och omtyckt. De enorma informationskampanjer vi fört där Finlands Svenska Synskadade tagit en mycket aktiv del i att utbilda informatörer som flitigt besökt skolor och föreningar runt om i Svenskfinland har också varit betydelsefulla.
  Att vi funktionshindrade själva tagit en mycket aktiv del i alla kampanjer känns otroligt bra och det känns faktiskt som vi alla har rätt att skörda, förhoppningsvis för en lång tid framåt, vad vi varit med om att så, en förståelse mellan människor och insikten att vi alla har samma värde.
  Bildtext: Får vi presentera oss. De tre vise kvinnorna Anna-Mi, Ann-Sofi och Karin.
---------------

Islossning
  Kära Mamma!

Äntligen är jag här på holmen igen! Fåglarna för ett otroligt oväsende. Ett härligt oväsende, alfåglarnas a-a-alli, a-alli och gudungarnas aooh, aaoh blandas med vindens sus i tallarna och med det underbara vågskvalpet. Tänk, att vågskvalpet kan vara så härligt när havet igen har släppts fritt från isbojorna. Fastän det kändes sorgligt lyckades jag faktiskt på hösten få vattentunnorna vända innan det blev is i dem. När ungdomarna senare meddelade att båten var i vinterförvar var det som om isen skulle ha lagt sig inombords också. Just då räknade jag månaderna tills isen skulle ruttna bort på våren - den is som då inte ens hade lagt ännu. Kanske skulle vintern vara roligare ifall vi hade riktiga isvintrar, men mest har vi ju menföre nuförtiden här i vår skärgård. Minns du, mamma, de vintrar vi skidat hit över isen? För mej är det glada minnen.

Fågelmorgon
  Skogsfåglarna har vaknat långt före klockan fem då jag går ut för att hälsa våren välkommen. Sjöfåglarna är litet morgontröttare och de vaknar vid soluppgången en efter en. Alfåglarna brukar vara de första som hörs långt ute till havs, men inte den här morgonen. Det är ju april nu så inte kan de ha farit norrut ännu och igår var de ju här. Men de andra fåglarna hör av sig precis som de brukar. Mamma och pappa and, herr och fru skrake, doppingarna och en flock knipor som gnisslar fram över vattenytan. Så kommer det gamla gåsparet som sej bör flygande från Sackvik åkern och svanparet fjäskar för varandra i arla morgonstund. Men alfåglarna har alldeles tydligt försovit sig. Det bastanta molntäcket i öster täcker solen och får det att kännas som om inte heller solen har vaknat. Ändå skulle det vara härligt att tuta i den gamla mistluren och ropa ut i den glada vinden att vintern rasat, att isen äntligen smultit bort och dött och att också jag har kommit ut till landet och till fåglarne.

Några veckor senare
  Alfåglarna vaknade nog sent omsider den där morgonen i april, men nu några veckor senare har naturen tystnat. Alfåglarna har flugit norrut för att bygga och bo och ådorna ligger på sina ägg i holkar och skrevor. Snart skall nog de första fågelungarna dyka upp. Vattentunnorna är på plats under stuprännorna och skall så vara tills, ja tills det igen är dags för höststädning. Än finns det inte många droppar vatten i tunnorna. Nu, kära mamma, skall vi njuta av den annalkande ljuva sommaren. Sköt om dej mamma, vi ses snart på havsstranden eller i din trädgård! Kram!

Gunilla
  Bildtext: "Nu ska vi njuta av den annalkande sommaren!" - Foto SC
---------------

Meddelanden

Celia - Biblioteket för synskadade har sommaröppet 1 juni - 31 augusti

Utlåningens besökstider och telefonservice
  tisdagar kl 11‑15
  onsdagar kl 11‑15
  torsdagar kl 11‑15

Information
  Från och med den 1 juni betjänar bibliotekets informationstelefon 09‑2295 2210 vardagar kl 9‑15.
  Trevlig sommar!
..........

Ergonomi och hantverk

I september är det dags för nästa seminarium för oss FSS-kvinnor. Programmet är fortfarande under planering, men vi vet redan att vi besöker Celia, att vi får bekanta oss med SCF:s hantverksverkstäder, att vi får lära oss sköta nacke och rygg, att vi skall bekanta oss med elektroniska hjälpmedel och så siktar vi in oss på något kulturellt, kanske ett teaterbesök.
  Vi startar seminariet sent på torsdagskvällen den 15 och avslutar det på lördagseftermiddagen den 17 september. Seminariet ordnas i samarbete med Svenska Studiecentralen. Mera info kommer i nästa Finlands Synskadade. Kom ihåg att det enda som behövs för att du skall kunna komma med är att du är medlem; du behöver alltså inte ha varit med tidigare, varken i förbundets eller i din distriktsförenings verksamhet!
  Med hälsningar från FSS Kvinnoarbetsgrupp genom Gunilla Löfman, telefon 02‑465 1393.
..........

Sommarkurs för synskadade 15‑20 juni på Kristliga folkhög-skolan i Nykarleby

Sommarkursen bjuder också i år på varierat och intressant program för både yngre och äldre deltagare. Nytt för i år är att ett läger för ryska barnhemsbarn pågår samtidigt på folkhögskolan, vilket ger möjlighet att träffa barnen och i viss utsträckning ta del av deras program. Nytt för de yngre deltagarna är en hajk med överlevnad och övernattning ute i naturen. Plock ur innehållet:

Bibelstudier med folkhögskolans
  teolog Boris Salo. Blomstervård med Eila Asplund, florist på Asta blomsteraffär i Nykarleby. Edith Södergrans liv och diktning Ull-Britt Gustafsson-Pensar berättar. En glimt från Afrika. Majvor och Sture Nyholm berättar om sitt arbete med ögonoperationer i Sudan. Kriser och krishantering, föreläsare Mona Vikström, hälsovårdare från Jakobstad, med lång erfarenhet av krisgruppsarbete.
  Utfärdsdag: Vi åker den smalspåriga Nykarleby Jernväg i Kovjoki och besöker Aspegrens trädgård i Jakobstad.
  Vi sjunger sånger från vårt nya sånghäfte. Ebba Ålander ackompanjerar.
  Eftermiddagsprogram: Läsning och litteratur med Maja Renvall-Höglund. Alternativ: Motion, Fågelmorgon
  För de yngre: Smörgåsar och smårätter - enkel matlagning med Gun Forsén. Ungdomsmusik - kristen ungdomsmusik med Patrik Lindgren, lärare på folkhögskolan. Mitt i livet - samtal om liv, tro och annat viktigt i vardagen, Boris Salo leder.
  Dessutom blir det förstås gudstjänst på söndagen, god mat, gemenskap och förhoppningsvis fint väder!
  Anmälningar till kursen senast 30 maj till folkhögskolan, tfn 06‑788 9400. Kursavgiften är i år 269 euro. I avgiften ingår mat, logi och deltagande 15‑20 juni. För dem som anländer den 14 juni, dagen innan kursen startar, tillkommer 21 euro för middag och kvällste, övernattning samt frukost.
  Varmt välkommen med! hälsar Marianne Asplund, kurskoordinator på Kristliga Folkhögskolan
---------------

Meddenlanden från distrikten

Svenska synskadade i Östnyland

Föreningens sommarläger hålls på Pellinge lägergård i Borgå skärgård under tiden 3‑9 september. Är du intresserad av närmare upplysningar? Kontakta då Stina Roms, tfn 019‑582 514!
..........

Norra Österbottens svenska synskadade

Inled sommaren vid havet med utevistelser i trevligt sällskap! - Du hinner ännu anmäla dig till natur- och friluftslägret vid Pörkenäs lägergård 1‑2 juni. Välj själv om du vill delta en eller två dagar! Preliminärt ser programmet ut så här: Dag 1: kl 13 inledning och eftermiddagskaffe, naturstig, middag, trivselkväll med allsånger, frågesport och samvaro; kvällsbit, bastu och korvgrillning. Dag 2: fgelskådning, frukost, friluftsaktiviteter/ hantverk med naturmaterial; lunch, avslutning och eftermiddagskaffe.
  Priset för lägret är 40 euro per person. Om du deltar endast den första dagen blir priset 15 euro, vilket inkluderar eftermiddagskaffe, middag och kvällsbit.
  Sommarresan görs i år 10‑11 augusti i Skalden Runebergs fotspår. Vi startar från Österbotten och gör en båttur med ångbåten s/s Tarjanne från Visuvesi till Murole. Lunch och eftermiddagskaffe ombord. I Kuru bekantar vi oss med Fänrik Ståhls stuga. Vi äter middag och övernattar på hotell Cumulus Koskikatu i Tammerfors, där vi följande dag gör en guidad rundtur. Besök på bilmuseet Mobilia och lunch i Kangasala. Hemfärden går via Ruovesi där vi från utsidan visas Ritoniemi gård och kyrkan. Ett besök vid Runebergs källa hör också till. Vi gör en paus vid Keskinens varuhus i Tuuri. - Priset för synskadade medlemmar är 150 euro, ledsagare 160 euro och övriga betalar 180 euro. Anmälningstiden har egentligen gått ut, men eftersom det finns några lediga platser hinner du med, om du anmäler dig genast!
  Tilläggsuppgifter fås av Ann-Sofie Grankulla, som även tar emot anmälningar till ovannämnda aktiviteter på tfn 723 4 880 eller 050 379 5658. - Välkomna med!
..........

Svenska synskadade i mellersta Nyland

Hej, sommaren närmar sig och aktiviteten avtar i föreningen. Sista måndagsträffen är den 6 juni klockan 13 på Tian, Fredriksgatan 35 B 10, då vi träffas och pratar inför sommaren.
  Utfärd med syntjänsten blir det i början av september, mer information i senare nummer av tidningen.
  Sommarresan går av stapeln 22‑26 augusti. Efter ett idogt planerande hit och dit har vi nu kommit fram till att sommarens resa görs inom Finland i form av kombinerad resa och läger på Matkailutila Haapamäki i Virdois / Virrat i Birkaland. Området är känt för sitt kulturarv, sin vackra natur och sina minnesmärken över dem som stupat i krigen. Haapamäki är vid Vaskivesi, och det finns mycket att bekanta sig med. Nu har du möjlighet att semestra i gott sällskap och uppleva mycket nytt, bl a gör vi en utfärd till köpcentret Tuuri som är välkänt runtom i landet. Vi erbjuder dig mycket frisk luft, friluftsliv, mycket och god mat och omväxlande program men också möjligheten att ta det lugnt om du föredrar det. För resan, inkvarteringen och utfärden till Tuuri betalar du 100 euro. Var och en ordnar själv sin ledsagare. Anmäl dig till Jessika på Tian måndagar till onsdagar kl. 9.30- 13.30 senast 30 maj!
  Tian kommer att hålla öppet t o m 8 juni och sedan ha sommarstängt t o m den 14 augusti. Syntjänstjouren finns på kassett som du får genom att kontakta Jessika före den 8 juni samt också på Medlemsbandet, i nästa nummer av FS och på telefonsvararen på Tian.
  Sköt om er och ha en skön sommar med hoppeligen lite mer sol än förra året!
..........

Vasa svenska synskadade

Vi har planerat en sommarresa till första veckan i augusti. Resan skulle gå till Södra Finland och vi hade tänkt besöka Service- och verksamhetscentralen Iiris där vi eventuellt kunde övernatta första natten. Det skulle också vara trevligt att stämma träff med Mellersta Nylands synskadade. Andra dagen hade vi tänkt rikta färden uppåt mot Keuruu och andra övernattningen skulle ske i dessa trakter. Tredje dagen skulle återfärden ske. Eftersom resan inte är färdigt planerad kan ni gärna komma med önskemål om vad ni skulle vilja se och kontakta gärna Marléne på kansliet tfn 3170 654 ifall ni är intresserade, så att vi vet hur många som tänker komma med på resan!
  Verksamhetscentret Lyktan är stängt hela juli månad p g a semester.
  Marléne och Vuokko önskar alla läsare en fin och skön sommar!
..........

Ålands synskadade

Vi påminner om sommarresan som i år går till Östersund under tiden 15‑18 augusti. Det blir sevärdheter att se och att känna på! Vi besöker också synskadade i Östersund. Anmälningar tas emot av Ann-Mari Mattsson 018‑38 824 och Kerstin Forssberg 018‑34 302 senast den 1 juni.
  Under FSS idrottsdagar i Mariehamn den 11‑12 juni önskar vi att alla synskadade ålänningar kommer och hejar fram våra deltagare i tävlingarna på Idrottsplan samt i Idrottsgården! - Den 12 juni kl 9.30 har vi en utfärd med våra gäster till Tjudö vingård med kaffe, guidning samt vinprovning till ett pris av 10 euro. Om man vill stanna och äta finns det fisk eller kött att välja mellan då blir priset för hela paketet 27 euro. Ni kan anmäla er till Bern, tfn 48 227 eller till Else, tfn 21 645. Välkomna!
..........

Åbolands Synskadade

gör en sommarseglats med s/y Talassa under tiden 4‑8 juli. Starten sker måndagen den 4 juli kl 12 från Kalkholmsbryggan i Pargas. Återkomsten blir på fredagen den 8 juli på eftermiddagen. Vi kommer att röra oss på Skärgårdshavet med strandhugg på lämpliga platser. Deltagaravgiften är 300 euro/person. Anmälningar till Harold, tfn 458 5326 eller 050 516 6520, senast den 10 juni. De åtta först anmälda deltagarna ryms med på färden, så gör din anmälan så fort som möjligt!
  Välkomna med på vårt litet annorlunda sommarläger!
  Föreningen besöker även i år Raseborgs sommarteater. Pjäsen heter Annie. Datum är lördagen den 16 juli. Bussen startar i Åbo, Auragatan 2, kl 12, från Pargas busstation kl 12.30 och kör därefter Kalkvägen till Ekenäs, där vi intar lunch på restaurang Albatross. Föreställningen börjar kl 17. Deltagaravgiften är 30 euro/person. Anmälningar till Harriet, tfn 458 4665 eller 458 5536 eller Marita, tfn 231 5135, senast den 17 juni. Väl mött på sommarteater! - Styrelsen
..........

Svenska synskadade i Västnyland

ordnar igen, liksom tidigare år, ett sommarläger på natursköna Ramsdal lägergård i Öby, Lappvik.
  Lägret inleds tisdagen den 12 juli och avslutas måndagen den 18 juli 2005. Priset är 15,14 euro/dygn. - Etel Sjölund planerar tillsammans med Louise Grönmark ett program som innehåller både lek och allvar, gäster med programinslag samt en dagsutfärd, vilket allt tillika med Din egen närvaro bidrar till att sommarlägret blir både trivsamt och minnesrikt.
  Anmäl Dej senast den 15 juni till Bjarne Sandberg, tfn 040‑544 8313, eller till Birgitta Nordström, tfn 019‑231 118. Etel Sjölund, tfn 019‑246 1269, svarar vid behov på Dina frågor. - Hjärtligt välkommen till sommarens läger!
---------------

Bakpärmen:

Välkommen sol - men...
se till att skydda ögonen
mot skadlig UV-strålning och bländning!

Väl valda solglasögon är ett bra skydd för ögonen. Kontakta en optiker för att få sakkunniga råd. Också Aviris - synskadades hjälpmedelsbutik i Östra centrum i Helsingfors har ett gott urval solglasögon, ring 09‑3960 4700, webbsida www.aviris.fi (på finska).

Ha en skön och uppfriskande sommar!
---------------