Finlands Synskadade 3 /2005

är medlemstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med tio nummer per år i storstil, punktskrift, och i elektronisk version, se www.fss.fi/fs.html. På kassett utkommer tidningen integrerad i tidningen Medlemsbandet. 2005 är tidningens 94:e årgång och den omfattar tio nummer. Nummer fyra utkommer 27 april, materialdag 5 april, nummer fem utkommer 25 maj, materialdag 3 maj. 

Innehåll

Ledaren av Sergius Colliander
Inneboende kraft 

Daisyprojektet tar fart ? Iiro Nummela informerar 

Celia-biblioteket går in i Daisy-eran av Marketta Ryömä 

Man kan klara sig ur svåra livssituationer av Eija Oikarainen 

Färdtjänst: Mycket beror på vad kommunerna besluter 

Märk betydelsen av färg och ljus ? FS träffade Juha Seppälä 

Verksamheten stöttas av ekonomi- och förvaltningsutskottet av Karl-Oscar Skogster 

Kvinnoenergi ? Gunilla Löfman rapporterar 

Utmaning av Gunilla Löfman 

Omväxlande program på FSS- mästerskapen ? Caj Stålström samtalar med Harold Henriksson 

På språkpraktik i Normandie ?Paulina Hannus berättar 

MEDDELANDEN

Sommarkurs för synskadade 
Katalog över Daisy-talböcker 
Vill du ha tidningen per e-post? 

Meddelanden från distrikten 

Bakpärmen: Var med i sommarsköna Mariehamn!

Pärmbild: Ett miniatyrhem i två varianter ? åskådligt om kontraster och ljus. ?  Foto SC

--------

Ledaren

Inneboende kraft

Sergius Colliander

Efter hand lär vi mänskor oss att leva med de vardagliga motgångar som livet oupphörligen för med sig. Redan som barn har vi blivit tvungna att inse att allt inte går enligt det vi skulle gilla. Det gör att vi är bättre rustade också i de fall då det kärvar till sig på allvar.

För oss som har synskada gemensamt finns även den förenande länken att vi får lov att lära oss att komma tillrätta med de problem som är förbundna med funktionshindret. I allmänhet kommer man först att tänka på praktiska problem: tillgängligheten i den fysista miljön, hur man ska klara alldagliga göromål självständigt, hur man ska kunna ta till sig information och mycket annat. Men det är viktigt att inte låta den psykiska belastningen hamna i skymundan.

Ifall synskadan är medfödd eller uppstått i barndomen integreras den lättare i personligheten ? genom den flexibilitet som är karakteristisk för barn. Men på tröskeln till de olika faserna i livscykeln blir man i alla fall tvungen att på nytt och på nytt ta ställning till vad det innebär att man inte ser eller ser dåligt. Att vara annorlunda, att inte sällan bli lämnad utanför är påfrestande.

Ifall synskadan kommer in i ens liv i ett senare skede innebär den en stor omställning i självbilden. Skulle det röra sig om en progressiv ögonsjukdom där synen försvagas i etapper återkommer omställningsprocesserna. Frustration är en normal men starkt slitande upplevelse.

Det är viktigt att inse att de här påfrestningarna för de flesta medför en eller flera kriser. Det är väsentligt att ge sig själv lov att känna ångest, ilska och övergivenhet i de här skedena. Det finns ingen regel för hur länge kriser varar och hur djupa de är ? vi är alla olika. Det är bra att vara duktig och lära sig komma tillrätta med de praktiska tingen. Men det är inte sagt att den psykiska omställningen går i samma takt. Den måste få ta den tid det tar.

När vi blir varse andras vilsenhet har vi viktiga uppgifter. Respekt och fördragsamhet ska få prägla förhållningssättet. Det är bra om visar att vi är villiga att lyssna. Till att börja med är det bättre att inte tala om egna erfarenheter ? de är kanske ändå inte tillämpbara. Men håll inte inne med dem om din samtalspartner frågar. 

Det finns en inneboende kraft i oss var och en. Den kommer till uttryck i oändligt många variationer. Men de som lämnat kriser och besvärliga livssituationer bakom sig bekräftar det: den kommer nog fram till slut, vår inneboende kraft.

-------

Daisy-projektet tar fart

(SC) - Efter sommarsemestrarna delas Daisyspelare ut till ett större antal Celia-låntagare. Innan dess ska stödpersonerna få sina spelare och få utbildning, säger Iiro Nummela, nyutnämnd projektledare på Synskadades Centralförbund. ? Vi räknar med att dela ut mellan 2000 och 3000 talboksspelare detta år, tillägger han.

Daisyprojektet som handhas av SCF har kört igång. Statsrådet har bekräftat Penningautomatföreningens förslag att använda 1,5 miljoner euro i år till att göra det möjligt för talboksläsarna att använda Daisy. Men förhandsbeskedet om understöden för de två kommande åren är sådan att det föranleder bekymmer.

? Vi klarar nog inte att förse alla 11-12000 låntagare vid Celiabiblioteket med Daisyspelare på tre år om det inte lyckas oss att höja på understödsbeloppen för 2006 och 2007, säger Teuvo Heikkonen, som basar för informationsserviceverksamheten på centralförbundet. ? Det är ändamålsenligt att få övergångsperioden att bli så kort som möjligt. Det är dyrt att köra parallellt med C-kassetter och Daisy.

Styrelsen för SCF har tillsatt en styrgrupp för projektet. Med i gruppen, där SCF:s förbundsordförande Esko Jantunen håller i klubban, är alla intressenter: Celia-biblioteket, Förbundet Finlands Svenska Synskadade och Synskadades biblioteksförening. FSS företräds av verksamhetsledare Marita Tierala.

Projektpersonalen kommer att utökas under våren med två personer, en utbildare och en sekreterare. Till utbildarens uppgifter hör att ta fram material i lämplig form så att användarna kan göra sig förtrogna med det nya systemet. Utbildaren ska också leda undervisningen av stödpersoner. 

? En väsentlig sak att få stödpersoner som engagerar sig i att hjälpa andra att ta till sig de nya talboksspelarna. Vi behöver uppskattningsvis 30-40 stödpersoner fördelade över hela landet, så vi hoppas att SCF:s distriktsföreningar aktiverar sig i att få fram personer som ställer upp. Motsvarande gäller också för FSS, säger Iiro Nummela, själv medlem i vår svenska organisation. ? Bägge inhemska språken ska beaktas ända från början, betonar han. 

Under våren ska också upphandlingen av talboksspelarna genomföras. Det gäller att uppdatera uppgifterna om tillverkarna och att sedan gå ut med offertförfrågan. 

Ett klurigt kapitel är hur man ska prioritera låntagarna, vilka som ska stå först i tur och vilka som kommer att få sina apparater i ett något senare skede. Iiro Nummela uppger att man preliminärt tänkt sig att åtminstone låneaktiviteten, språket, var man bor och tillgången till stödpersoner är faktorer som spelar in. Men det här är något som styrgruppen inom kort kommer att bestämma.

Bildtext:

? En väsentlig sak är att hitta stödpersoner som hjälper andra att ta till sig de nya talboksspelarna, säger projektledare Iiro Nummela. ? Foto SC

-------

Celia-biblioteket går in i Daisy-eran

Marketta Ryömä, översättning Magnus Nyström

Många av kunderna vid Celia-biblioteket vet redan nu vad den digitala talboken Daisy är.  Det är en talbok på CD-ROM-skiva, som kommer att ersätta de nuvarande talböckerna på C-kassett. Man kan lyssna på Daisy-talböcker med en för detta ändamål utvecklad Daisy-apparat.  En Daisy-bok ryms i allmänhet på en CD-ROM-skiva.

Daisy-talboken har många fördelar jämfört med de talböcker som finns på C-kassetter. C-kassetterna är besvärliga att använda, både för kunden och biblioteket. Vår kundrespons får hela tiden höra att det fattas kassetter i våra försändelser eller att kassetterna är trasiga.  Det är arbetsamt att upprätthälla kassettsamlingen, vartill kassetterna kräver mycket utrymme och förorsakar höga postutgifter.

Systemet med C-kassetter är redan historia i många länder, då det blivit ersatt av det internationella Daisy-systemet. Vid Celia-biblioteket har vi redan länge arbetat med att ta i bruk Daisy-systemet. Sedan år 2004 har alla nya inspelningar varit digitala, men låneexemplaren har fortfarande producerats på C-kassetter då kunderna inte haft Daisy-apparater till sitt förfogande.
Talboksspelare åt kunderna
Ibruktagandet av Daisy-systemet har gått in i ett nytt skede, då  Penningautomatföreningen RAY har beviljat Synskadades Centralförbund den första raten av finansieringen för Daisy-spelare för utlåning till kunderna vid biblioteket. Apparatservicen torde inledas senast hösten 2005 och uppskattningsvis inom tre år torde största delen av kunderna ha en talboksspelare till sitt förfogande. Synskadades Centralförbund och biblioteket informerar senare om när apparatservicen inleds.
Man lånar redan nu Daisy-böcker
Biblioteket har redan nu en liten samling Daisy-talböcker som används av de kunder som redan hunnit skaffa sig en Daisy-apparat. Samlingen omfattar c:a 350 svensk- och 50 finskspråkiga Daisy-talböcker. Under årets lopp producerar biblioteket nyheterna i sin lånesamling både som Daisy-böcker och på C-kassetter. Övergångsskedet innebär att man blir tvungen att producera låneexemplaren i två olika versioner.

Om ni redan nu har en Daisy-apparat till ert förfogande och vill låna Daisy-talböcker, meddela om saken till bibliotekets kundtjänst, så inför vi uppgiften i registret. Om ni bara har en C-kassettspelare behöver ni inte göra någonting i detta skede. Biblioteket lånar ut böcker på C-kassetter som hittills.
Digitaliseringen av boksamlingen inleds
Bibliotekets boksamling omfattar c:a 30 000 talböcker. Största delen är låneexemplar på C-kassetter och de lånas ut som hittills.

C:a 4000 talböcker finns dock endast som arkivband, men inte alls som låneexemplar. Bibliotekets kunder har upprepade gånger frågat just efter dessa böcker, vilka inte finns som låneexemplar. Dessa böcker kan biblioteket tyvärr inte längre lova som C-kassetter. Då biblioteket övergår till Daisy-systemet är det inte i det här skedet längre förnuftigt att producera de böcker som fattas på C-kassetter. Vi digitaliserar däremot dessa böcker i Daisy-format.

Biblioteket har i början av detta år fått ett extra anslag, med vilket vi kan börja digitalisera den analoga boksamlingen. Digitaliseringen kommer att ta många år. Arbetet inleds med de böcker som mest eferfrågas och lånas. Sedan digitaliserar vi an efter som möjligheterna medger mindre efterfrågade böcker.
Servicen blir bättre med Daisy
Daisy-systemet är ett betydelsefullt steg mot bättre service. Övergången till Daisy-systemet sker dock inte över en natt, utan under flere års tid. Vi gör vårt bästa så att övergångstiden skall medföra så  litet besvär som möjligt för våra kunder. Vi hoppas redan i detta skede på förståelse hos kunderna för de besvär och problem som övergångsskedet medför.

Vi kommer att informera våra kunder om hur ibruktagandet av Daisy-systemet framskrider på olika sätt. Närmare uppgifter finns även på bibliotekets hemsida www.celialib.fi/daisy.html

Skribenten är bibliotekschef på Celia ? biblioteket för synskadade och nås per telefon 09-2295 2380 eller e-post marketta.ryoma@celialib.fi.

Bildtext:

? Övergången till Daisy-systemet sker inte över en natt, skriver Marketta Ryömä, bibliotekschef på Celia. 
? Foto SC

-------

Man kan klara sig ur svåra livssituationer

Eija Oikarinen, översättning Magnus Nyström

Att bli handikappad, drabbas av en sjukdom och att åldras innebär förändringar till vilka det ibland kan kännas övermäktigt att anpassa sig. När synen försvagas eller går förlorad kan man bli deprimerad då det blir svårt att klara sig på egen hand. Det är allmänt att man isolerar sig. Goda människorelationer är emellertid en viktig del av rehabiliteringen av den mentala hälsan.

Olika rädslor är orsaken till skyggheten. En räddhågsen och skygg människa stannar lättare hemma och isoleras. Aktivitet och sociala människorelationer hjälper en åter att övervinna många rädslor. För de synskadade hänför sig ofta rädslorna till att röra sig. Spänningen tilltar, då synen försvagas. Iakttagelserna av omgivningen minskar och i synnerhet rädslorna vid krångliga trafikplatser är vardag för mången synskadad.

Otryggheten och rädslan skall dock övervinnas. Att söka hjälp genom att samtala, få handledning i att röra sig (mobility) och att använda hjälpmedel kan vara i nyckelposition då det gäller att öka verksamhetsförmågan och aktiviteten.

Tillräcklig övning och positiv erfarenhet genom övningen hjälper i många fall framåt. Uppmuntran och glädje ökar självkänslan. En ökad självkänsla inverkar som en helhet och modet att möta nya situationer växer med den.

Orörlighet försvagar den fysiska hälsan och det är direkt jämförbart med svårigheten att komma i rörelse. En god fysisk hälsa påverkar även balansen och därigenom känslan att känna sig trygg då man rör sig.
Personliga faktorer inverkar
Skillnader i temperament inverkar på rädslor och att klara sig i vardagssituationer, framåtsträvande och skygga människor har t ex olika tankestrukturer. Den gyllene medelvägen bär längst.

Då sjukdom och handikapp sätter stopp är det viktigt huruvida man förnekar eller godkänner situationen. Till en början kan det vara problem med att tillägna sig vetskapen man fått om sjukdomen eller handikappet. Otaliga broschyrer och tidningar, kassetter och erhållen information kan under en lång tid ligga oanvända och man minns inte ett enda av de råd läkaren eller rehabiliteringshandledaren givit. Ju större hot sjukdomen eller handikappet verkar vara desto starkare skyddar psyket mot verkligheten. Småningom förmår dock människan ta emot rätt information om det som håller på att ske och vilken situationen är.
Man bör få tid på sig att anpassa sig
Det tar alltid sin tid att anpassa sig till en förändring i livssituationen. Känslor kan bara behandlas genom att känna dem. Ibland kan förhållandet vara positivt och föra långt framåt, i bland vara fullt av sorg och stå på stället. Man bör inte heller vara rädd för att det tillfälligt går bakåt.

Det finns många sätt att klara sig på. En del människor samtalar av naturen och öppet om sin glädje och sorg. Andra kräver en längre tid och öppnar sig långsammare. Det är viktigt att man går igenom situationen, på ett eller annat sätt, förr eller senare.

Goda människorelationer och en positiv karaktär befrämjar välmåendet. De närmaste människorna kan genom sin blotta närvaro hjälpa en att klara av situationen. Närvaron är viktig.
Man får hjälp från olika håll
Då det uppstår problem i livet och det känns, att man inte klarar sig ensam, finns det hjälp. Man kan söka hjälp på mentalvårdbyrån i hemkommunen. Man får tider för samtal och terapi på mentalvårdsbyrån, både för kort- och långtidssamtal. En arbetsgrupp kan sammankomma och fundera ut en servicestruktur enligt de behov individen har.

Flere olika experter kan vara med i gruppen som hjälper individen. Klienten är alltid själv med i gruppen. Den kan t ex bestå av en psykolog, egenläkare eller psykiater, mentalvårdare, hemvårdsledare och socialarbetare inom handikappservicen. Dessutom kan andra experter kallas in efter behov.

Samtalet har som syfte att kartlägga klientens helhetsbehov och gripa in i de faktorer som kan tänkas inverka främjande på välfärden utgående från individens och hans/hennes familjs helhetssituation.

Människor behöver i allmänhet professionell hjälp då, när det sker stora förändringar i deras liv. Sådana kan t ex vara sjukdom, handikapp, dödsfall, arbetslöshet och även då ett barn föds. Människorna kommer i något skede in i en kris och den nya situationen river upp den invanda rytmen och kända mönster.

Varje människa har under sitt liv korta perioder, då det känns att ingenting är roligt, man orkar inte, är inte intresserad, tröttheten tränger sig på. Sådana symptom är vanliga men om de räcker längre och är fortgående, är det skäl att uppsöka läkare.

Vid allvarliga depressionssymptom kan egenläkaren remittera till en psykiatrisk poliklinik och via den börjar individen livssituation så småningom klarna. Ibland räcker endast ett samtal, ibland behövs det även medicinering och längre psykoterapi.

Det går bra att kontakta FSS rehabiliteringshandledare om Du behöver råd. Ring 09-696 2300 så får Du kontaktuppgifterna.

------

FÄRDTJÄNSTEN

? Mycket beror på vad kommunerna besluter

(SC) ? Om man så vill skulle det gå att i utvidga färdtjänsten så att reformen skulle medföra nytta för brukarna. Man kunde öka antalet resor och samtidigt anpassa kollektivtrafiken så att den lämpar sig för allt fler.

Det här säger Olli Nordberg som är med i den arbetsgrupp som tillsatts av länsstyrelsen i Västra Finlands län för att koordinera och styra genomförandet av de regionala färdtjänstcentralerna inom länet. Olli Nordberg är funktionshindrades representant i gruppen och han jobbar inom Tröskelns Center för självständigt liv i Åbo.

På kommunikationsministeriet initiativ förbereder länsstyrelserna införandet av regionala färdtjänstcentraler. Avsikten är att de ska handha alla de resor som det allmänna bekostar. Uppskattningsvis blir det 30 centraler i hela landet.

? Målsättningen ska inta vara inbesparingar utan att servicen förbättras och att individuella behov beaktas. Inga ska tvingas stanna hemma! säger Olli Nordberg med eftertryck. ? Men det hela beror i sista hand på vad kommunerna vill. Det är de som besluter i kraft av det kommunala självstyret. För dem verkar syftet vara att komma billigt undan, och då är det ju upplagt för konflikt, fortsätter han.

Västra Finlands länsstyrelse tillsatte färdtjänstarbetsgruppen i början av februari men än har inget sammanträde ägt rum. I gruppen sitter representanter för bl.a. vissa kommuner i olika delar av länet, FPA, sjukvårdsdistriktet i Birkaland. Ordförande är chefen för länsstyrelsens trafikavdelning Kari T. Savolainen. Arbetsgruppens mandatperiod sträcker sig till utgången av 2007.

? Vi väntar med att sätta igång i arbetsgruppen här i länet tills de riksomfattande direktiven blivit klara. Det har dröjt, meningen var ju att spelreglerna skulle vara klara ifjol höstas. Men man jobbar intensivt med saken, säger Kari Savolainen.

Bland de första uppgifterna kommer att vara att definiera färdtjänstdistrikten i länet. Men det är en hel del oklara faktorer ännu. Bland dem är frågan om vilken modell som ska tillämpas: den av ministeriet förordade modellen med stordistrikt eller en kommunbaserad modell. I det senare fallet skulle statsandelarna dock utebli och frågan om hur FPA ska kopplas in här är också obesvarad.

? Till exempel i Åbonejden skulle ju ett stordistrikt där de små kranskommunerna integreras i systemet säkerligen ge fördelar. Det går att jämföra med Kuopio: där har allt fler kommuner efterhand anslutit sig till samåkningen, säger Kari Savolainen innan FS tackar för samtalet och önskar lycka till med arbetet.

-----------

Märk betydelsen av färg och ljus

Byggnadsarbeten 
i miniatyrskala på Iiris

(SC) Det är ett år sedan flytten till Iiris, synskadades verksamhets- och servicecenter i Östra centrum i Helsingfors. Men byggnadsarbetena tycks inte ta slut! Så farligt är det ändå inte: nu rör det sig om en konstruktion som närmast påminner om ett dockhus.

Synpedagog Juha Seppälä är entusiastisk ? det visar sig att rum i miniatyr med inredning och textiler samt belysning ger en mycket åskådlig uppfattning om betydelsen av färger, kontraster och ljus.

? Se nu här på bord och stolar i köket till exempel: om vi har direkt ljus bildas det mörka skarpa skuggor under möblerna. Det gör det svårare att strukturera föremålen. Och nu har vi bara indirekt ljus: då är det nästan inga skuggor alls. Det är inte heller bra: allt förflackas. En kombination av direkt och indirekt ljus gör att det blir moderata skuggor som hjälper att strukturera.

Redaktören hålls knappt med i den fartfyllda demonstrationen! Men visst blir man imponerad: med enkla medel och otroligt mycket tålamod i det detaljrika förverkligandet har ?arkitekten? fått till stånd ett effektivt hjälpmedel för demonstrationer. En hel del är ännu på hälft men så mycket är ändå redan färdigt att det går att bilda sig en bra uppfattning om slutresultatet.

Det finns en dubbel uppsättning av fem rum ? två bostäder. Inredningen är exakt densamma i motsvarande rum. Men färgsättningen på väggar och golv är olika. I den ena lägenheten är färgskalan mörk, i den andra ljus.

? Se nu: vi har nu exakt samma ljusstyrka i rummen på båda sidor ? men de ter sig väldigt olika! säger Juha Seppälä. Och mycket riktigt: det är nästan svårt att fatta att det kan förhålla sig som han säger, så mycket skiljer sig intrycken från det två minibostäderna!

Rummet där miniatyrlägenheterna byggs och inreds är fullt av byggmaterial: alldeles tunna golvlister, färgpytsar, wellpapp till väggar, lim och tejp och elledningar, kontakter och lampor. Det hela byggs på en liten vagn som sedan behändigt kan flyttas för demonstration från ställe till ställe.

? När allt är klart kommer det att finnas bara en elkabel med väggkontakt ? när man kopplat den är det bara att pillra på manöverpanelen som installeras nertill på framsidan, säger Juha Seppälä som lagt ner mycket arbete och också fritid på sitt pionjärprojekt. Med inredningstextilerna får han fin hjälp av Pirjo Laitinen. Det är hon som gjort små mattor, dynor och täcken.

Bildtext:

Juha Seppälä vid sitt verk: han tröttnar inte på att förklara de faktorer som påverkar hur inredningen fungerar för synsvaga. ? Foto SC
--------

FSS UTSKOTT

Verksamheten stöttas av ekonomi- och förvaltningsutskottet

Karl-Oscar Skogster

Ekonomi- och förvaltningsutskottet kan ses som det tyngsta av de fem utskott som FSS-styrelsen tillsatt. Halva styrelsen sitter med i detta ?superutskott?. Hans Åhman från Grankulla svingar nu för andra året ordförandeklubban i utskottet. Andra ledamöter är Harold Henriksson, Leif Karp, Raija Österlund samt förbundets ekonom Agneta Salonen och VL Marita Tierala.

FS har känt ordföranden på pulsen genom att be honom besvara några frågor: Beträffande förutsättningarna för att sköta ordförandeskapet pekar Hasse på sina 25 år som företagsledare både nationellt och internationellt. ? Sen har jag varit egenföretagare i tio år och suttit med i massor av bolags- och föreningsstyrelser och i allmänhet varit ekonomiansvarig, säger han.

Kan företagsekonomiska aspekter även tillämpas på organisationer?
? Ekonomins lagar är ganska entydiga och det betyder att man inte kan leva över sina tillgångar. Man måste se till att det kapital man har att förvalta ökar i värde och att det ger tillräcklig avkastning, så nog är det precis samma sak som i ett företag. Det är kanske mera juridik i ett företag var ansvaret gentemot ägarna är ett annat. Men i en förening som FSS är det på sätt och vis medlemmarna som är ägare och man har nog också ett ansvar gentemot dem att se till att ?butiken? sköts bra.

Vilka är ekonomi- och förvaltningsutskottets centrala uppgifter?
? Det är ett ganska brett område som vi har. Senaste år utarbetade vi ett förslag till en arbetsordning för styrelsen och ekonomistadga för förbundet. Vi kom med förslag om tillsättandet av en ledningsgrupp. Och det senaste är att vi har tagit fram en förmögenhetsförvaltningsstrategi för FSS. För innevarande år är kanske det viktigaste arbetet att få utskottens arbetsordning klar. Och den vägen så påverkar det hela budgeteringen och uppföljningen för de olika utskotten. Verksamhetsplaneringen kommer även att gå in i ett nytt skede hoppeligen under det här året. 

Är det något slag av nytt ekonomiskt tänkande du önskar införa?
? Det är kanske den här regelbundna uppföljningen. Styrelsen får ju alltid rapporter över förbundets ekonomi till sina möten. Och där har vi redan gått in för att vi ser framåt tre månader i taget. Men det är ju i utskotten verksamheten planeras och så får verksamheten en ?prislapp?. Och utskotten borde lära sig det här att det finns en viss summa pengar. För år 2006 har vi redan slagit fast budgetramarna. Taket ligger vid 995.000 euro, vilket är något mindre än för innevarande år. Och sen måste utskotten planera verksamheten därefter. Om man vill ha någonting nytt så betyder det i allmänhet att man blir tvungen att skära ner på någon annan verksamhet. Det gäller att prioritera: vad är det viktigaste för utskottet och vad är mindre viktigt och så använder man pengarna möjligast effektivt. Utskotten för sina verksamhets- och budgetförslag till ekonomi- och förvaltningsutskottet som koordinerar förslagen. Därefter är det styrelsens sak att dra sina linjer. Styrelsen kan om den så vill godkänna något som går utöver budgeten eller besluta om man på sikt ska ändra tyngdpunkten i verksamheten.

? En nyhet är att förbundets vårmöte ska diskutera verksamheten på längre sikt utgående från styrelsens förslag till strategiska riktlinjer. Jag har döpt om ordet strategi så vi har nu ett dokument som heter: Vägen fram mot år 2008. Det går delvis ut på att effektivera förmögenhetsförvaltningen. Men det kanske viktigaste vi poängterar är att vi ska höja profilen utåt på alla nivåer och i alla utskott samt också öka kontakten till beslutsfattare och andra som vi ju nog redan har påbörjat nu i samband med det här färdtjänstprojektet. Vi borde kunna skapa en regelbunden kontakt med ministrar, riksdagsgrupper och andra kontaktgrupper som vi har. Och sen tror jag att vi alla är medvetna om att den här finlandssvenska ?ankdammen? är sån att man måste börja samarbeta mera. Vi vet att RAY d.v.s. Penningautomatföreningen förutsätter mera projekt och ser positivt på sådana projekt var det är flera samarbetsparter. Jag tror också att vi måste intensifiera samarbetet med finska centralförbundet såsom i det nu aktuella Daisy-projektet.

? Om man också ska konstatera någonting negativt så är det ju att FSS verksamhet fortfarande går med minus. I princip har vi gott och väl råd med det men på några års sikt tror jag personligen att vi med en effektiverad förmögenhetsförvaltning, som inte betyder att vi ökar riskerna, ska kunna komma till ett plus-minus-noll-resultat och då skulle vår budget fortfarande hållas på nivån en miljon euro, som nog är en ganska stor budget för ett förbund av FSS storlek. Förbundets fondförvaltning ska i fortsättningen till 60 procent bestå av placeringar i både internationella och nationella aktier och till 40 procent av räntebärande instrument där risken är noll. Någon panik har vi inte varken att skära ner på något eller att göra någonting drastiskt för att få mera pengar för verksamheten. 

En sak som Hasse också vill framhålla är ombildandet av FSS till ett ?normalt? förbund. Frågan kommer upp till diskussion på vårmötet i april. Han tycker också att den sociala biten på förbundets möten borde ägnas mer uppmärksamhet. ? Det ska vara skojigt att åka till mötena. Vi ska ha mycket program som folk kan delta i. Mötesförhandlingarna kunde antagligen klaras av på en dag. Och så skulle vi ha utbildning, föredrag, uteprogram o s v var vi alla umgås tillsammans och lär känna varandra. Den sociala delen som jag tycker är minst lika viktig som mötesförhandlingarna på våra stormöten har mer eller mindre saknats. Samtidigt som vi föreslår en stadgeändring kommer vi att föreslå en omstrukturering av mötena helt och hållet. Men genomförandet av strukturförändringen måste få ta den tid som behövs. Nu på vårmötet tas frågan upp till diskussion. Om den diskussionen utmynnar positivt kommer styrelsen antagligen att förelägga höstmötet ett stadgeändringsförslag för en första behandling.

Bildtext:

? Den sociala delen som jag tycker är minst lika viktig som mötesförhandlingarna på våra stormöten har mer eller mindre saknats, anser Hans Åhman. ? Foto SC

-------

Kvinnoenergi

Gunilla Löfman

Stämningen var varm och god från första stund då seminariet Oss kvinnor emellan drog igång. Några av deltagarna kände varandra från förut, några var nya bekantskaper. Seminariets dragare Christina Lång konstaterade att hon kände att vår samhörighet var fin och att kvinnoenergin flödade. 
Egon-grupper
Dagens tema var självhjälpsgrupper eller självgående grupper. I Studiecentralens regi har den här typen av grupper fått namnet Egon. Målsättningen med Egongrupperna är att personer med gemensamma intressen, t.ex. ett handikapp samlas för att samtala kring ett visst på förhand överenskommet ämne kanske om handikappet ur olika perspektiv. Det handlar inte om terapi utan om medmänsklighet. Den professionella terapin kan vi få vid våra hälsocentraler. Samtalen i Egongrupperna kan ändå ha en stor terapeutisk betydelse och varje deltagare är expert när det gäller de egna känslorna, tankarna och upplevelserna kring livssituationen. Det handlar inte om att ge varandra råd utan om att aktivt lyssna på varandra, att visa varandra respekt och att hålla fast vid det gemensamt avgivna tystnadslöftet. 

Deltagarna var överens om att det i första hand är som nysynskadade man har ett stort behov av att få träffa andra med liknande livssituation för att återfå tilltron till livet och det egna jaget. Också den som varit synskadad en längre tid kan ha glädje av att vara med i en samtalsgrupp. Vårt gemensamma mål är att stöda varandra i att acceptera vår livssituation och att ge varandra energi så att det går att leva ett gott liv trots synskadan.
SCF:s kamratstödsgrupper
Synskadades Centralförbunds kvinnokommitté ordnade ett seminarium med samma tema för dragare av kamratstödsgrupper en vecka senare. Under det seminariet dök också de anhörigas behov av att få stöd av andra anhöriga upp. Även de anhörigas livssituation förändras när en familjemedlem får ett synhandikapp. En annan fråga som togs upp till diskussion var ifall kamratstödsgrupperna kan ha både kvinnliga och manliga medlemmar. Deltagarna var eniga om att också männen skulle ha glädje av samtalsgrupper, men att det nog ändå är bäst för oss alla ifall kvinnorna och männen samlas var för sig.

Centralförbundets kamratstödsseminarium hölls på Iiris den 8 mars på den internationella kvinnodagen och samlade 18 kvinnor från Rovaniemi i norr till Joensuu i öster. Seminariet Oss kvinnor emellan hölls den 2 mars på Mellis verksamhetscenter i Helsingfors och samlade åtta kvinnor från fem av FSS distriktsföreningar.
Kvinnoenergi
När seminariet Oss kvinnor emellan led mot sitt slut var deltagarna beredda att var och en på sitt eget vis bidra till att starta Egon tåget. Tåget kommer nu att sakta köra genom flera av våra distriktsföreningar. Det kan stanna vid alla hållplatser, också vid din för att plocka upp just dej. Efter hand som det behövs kopplas fler vagnar till tåget. Förutom vagnar med Egongrupper kommer tåget också att ha vagnar för hantverk, för hälsa och skönhet, för elektronik, för idékläckning, för kaffeprat och för mycket mera. Som FSS-kvinna har du redan tågbiljetten i din hand och du kan stiga på och av tåget när du vill. Förutom hållplatserna i distriktsföreningarna finns det i juni en station med en FPA-rehabiliteringskurs för kvinnor och i början av hösten en annan station där du kan delta i FSS kvinnoseminarium som bl.a. har elektronik som tema. Oberoende av hur många vagnar det än blir i tåget orkar det vidare eftersom tåget drivs framåt med samhörighet och med återanvändbar och ökande kvinnoenergi!

Skribenten är vice ordförande i FSS och nås per telefon 02-465 1393.

-------

Utmaning

Till mina kolleger i förbundsstyrelsen!

När ni läser det här har jag påbörjat mina studier i punktskrift. Jag utmanar alla synsvaga styrelsemedlemmar som inte ännu behärskar konsten att skriva och läsa punktskrift! Till julen 2006 skall vi kunna skriva julkort till varandra på punktskrift och förstås skall vi kunna läsa vad den andra skriver! Du antar väl utmaningen? 

Med punktliga hälsningar från 
Gunilla Löfman

--------

Omväxlande program på FSS-mästerskapen

Caj Stålström samtalar med Harold Henriksson

Förbundet Finlands Svenska Synskadade ska på idrottsplanen i Mariehamn den 11 juni med början klockan 9 anordna historiens första mästerskap i friidrott. Ålands Idrottsdistrikt är teknisk arrangör. Harold Henriksson, berätta mer om arrangörernas roll: ställer de upp helt gratis eller är det förbundet med kostnader?

? Gratis gör de det inte. Men vi tycker för vår del i planeringsgruppen att det är en överkomlig kostnad. De vill ha 7 euro per start, vilket betyder att det blir x antal starter och deras kostnad blir sju gånger det. De ställer upp med alla tidtagare, mätare ? allt som behövs av funktionärer vid olika redskap och också med ledsagarhjälp. Beroende på hur många ledsagare vi behöver så tar de fram ledsagare.

Du är tävlingsledare tillsammans med en ålänning?

? Jo, en pargasbo som numera är ålänning. Sture Ackrén kommer att från ÅID:s sida att fungera som tävlingsledare. Jag representerar förbundet i det här sammanhanget, och håller i trådarna.

Du nämnde här att det var ett utskott som kommit med initiativet, kan du berätta närmare om det?

? Egentligen kommer initiativet från en av våra medlemmar, Tor Hanner. Det kom till vid en middag ifjol våras i Helsingfors. Han tipsa på det här. Så jag sa att jag för det vidare till vår utskott i förbundet som heter Utskottet för aktiviteter för ökad självständighet, kort kallat UAÖS. Från utskottet fördes initiativet vidare till förbundsstyrelsen som gav grönt ljus och därför är planeringen i full gång.

Ni har planerat genomföra de här friluftstävlingarna som innefattar tio, eventuellt elva grenar på en dryg förmiddag. Sen ska ni ännu ha boccia efter det. Det är väl en ganska arbetsam och hård uppgift för en dag?

? Det stämmer. Men att det bara är en dag beror på det att för att komma till Åland behöver man tre dagar. En resdag dit på fredagen och på söndagen en resdag hem. Men ifall det visar sig att tidtabellen blir för spänt program, kan vi ta söndagsförmiddagen som förlängning av bocciaturneringen, eftersom färjan mot Åbo går vid halv-tre-tiden. Så det håller vi öppet: ska vi köra tajt hela dagen, först idrottsgrenarna bort och så kör vi till fritidsgården för bocciaturnering som kommer att ta cirka fyra timmar i anspråk. 

Hur många lag beräknar ni att deltar i boccian?

? Maximalt blir det sju lag, eftersom förbundet har sju distriktsföreningar. Blir något lag borta så blir det en mindre grupp. Men jag har förstått att alla distriktsföreningar tänker ställa upp. 

Om vi tittar på listan över grenar så är här ju då 60 meter löpning för damer och 100 meter för herrar, dessutom 800 meter. Samt fyra gånger 100 meters stafett. Det låter rätt optimistiskt att få ihop stafettlag. 

? Det är visst optimistiskt. Men vi utgår ju ifrån att det inte är frågan om finska mästerskap utan förbundsmästerskap ? och det innebär att det hela ska tas med glimten i ögat och en lekfull touch på hela grejen. Vi ska inte springa med rynkade pannor! I stafetten kan det ingå damer, herrar, blinda och synsvaga ? alla som man får på benen från en förening. Med litet mix så kan vi få några lag ihop!

Så är här 1500 meter gång. Det verkar vara en ganska lämplig sträcka. En längre sträcka hade kanske varit litet för lång, men 1500 meter är en sträcka som en synskadad i det dagliga livet också vandrar.

? Det blir då knappa fyra varv. Det är redan en pärs för sig att gå den sträckan så fort det bara går! Det är en gren som i princip alla kan delta i. Alla rör ju på sig ändå, så det kan bli en bra grej!

Så ser jag att ni har här två gamla olympiska grenar: längdhopp utan ansats och höjdhopp utan ansats. Det här är något synskadade blivit vana vid liksom också kulstötning som är en ganska populär gren. Dessutom finns det spjut och slungboll. Spjutet är inte ett vanligt spjut ...

? ... Nej, det är ett s k turbospjut som är ett plastspjut utan vass spets. Det här spjutet används i terapisyfte bland funktionshindrade. Vi tar den varianten för alla har vi ju kastat i våra dagar på ett eller annat sätt.

Den sista grenen på listan är tresteg utan ansats. Den skulle jag personligen varmt rekommendera eftersom den skiljer sig från längdhoppet utan ansats där man gör bara ett skutt. Men tresteg ger litet mera när där då är tre steg. Tidsmässigt är det litet mera och resultatmässigt mera meter.

? Ja, längdhopp kräver nog sin man. Det är inte alls så lätt när man kommer ut i gropen ? kommer man på två meter så får man vara mycket nöjd. Med tresteg får man då några meter till.

Jag avslutar då med att önska att ni får många deltagare och lycka till för dem som deltar!

Bildtext:

Harold Henriksson småler lite underfundigt: månne han tänker på förbundsmästerskapen? Foto SC

-------

På språkpraktik i Normandie
Del 1 av 2: att komma igång

Paulina Hannus

Jag gjorde min språkpraktik i ett sent skede, på femte året av mina franskastudier. Eftersom jag är blind, fanns det länge obesvarade frågor vad gäller min utlandsvistelse. Hur ska den finansieras? Vart ska jag fara och vad ska jag göra? Hur ska jag få mitt studiematerial i punktskrift? Vem ska komma med mig? Hur ska jag hitta en bostad för två personer?

På hösten 2003 vände jag mig till den internationella avdelningen vid Åbo Akademi. Då fick jag veta att vid universitetet i Caen finns en materialtjänst för synskadade studeranden. Åbo Akademi har ett utbytesavtal med universitetet i Caen. Jag lämnade alltså in min ansökan till universitetet i Caen.

I april 2004 fick jag ett jakande svar. ? Det var meningen att min mamma skulle komma med mig till Frankrike. I juli 2004 blev hon emellertid allvarligt sjuk och jag måste hitta någon annan som kunde komma med mig till Frankrike. Det var inte lätt, men till sist, tack vare vänner, blev jag bekant med min assistent för tiden jag skulle vistas i Frankrike.

Finansieringsfrågan löstes genom understöd från en rad stiftelser och ett betydande understöd genom CIMO, ett EU-center för studentutbyte. Jag vill rikta ett stort tack till alla dem som har bidragit till finansieringen av min språkpraktik i Frankrike.
Ur min dagbok oktober?januari: framme i Caen
Caen är en vacker stad. Här är ganska lugnt och inte alltför mycket trafik. Här finns många små och smala gator. Det är ännu ganska grönt och lummigt, fastän marken täcks av gula löv. Vi gick förbi vackra trädgårdar och villaområden. Vi såg även gamla stadsmurar, ett kloster och ruinerna av ett slott. ?

Jag var på universitetet idag. Personalen där var väldigt tillmötesgående och tjänstvillig mot mig. De hjälpte mig att fylla i alla blanketter för inskrivningen. De visade mig och assistenten tillrätta i de stora byggnaderna. Jag får mitt studiematerial på diskett och i punktskrift. Dessutom får jag mobilityundervisning. Jag ska alltså få lära mig att röra mig med den vita käppen på universitetsområdet. Det var mera än jag väntade mig. ...

Idag har jag på allvar kommit igång med att tala franska. Det är jag glad för. Vi visades runt på universitetsområdet av Sylvie Cauchard som har ansvar för punktskriftsarbetsgruppen. Hon visade oss till och med till ett köpcentrum med många små affärer. Där råkade jag träffa Jean Renaud som har gästföreläst vid ÅA.

Jag har föreläsningar fyra dagar i veckan. De börjar nästa vecka. Den här veckan ska jag få mobilityundervisning och gå igenom en del praktiska arrangemang. Jag vill studera för att komma ut bland folk och få höra och själv tala och skriva franska. Det är inte så viktigt att jag klarar alla tenter. Alla som jag har träffat har varit så vänliga mot mig. Jag träffade fyra ungdomar som gör studiematerial för synskadade. Här studerar ca 27000 elever i året. Av dem är ca tio synskadade. ?

Sylvie Cauchard anser det som den naturligaste sak i världen att lära mig att hitta på området. Jag tyckte att rutterna var ganska enkla att lära sig. Först övade vi rutten från spårvagnshållplatsen till den byggnad där bl.a. Sylvie Cauchard och de fyra ungdomarna jobbar. Sedan gick vi tillbaka till hållplatsen och därifrån åt andra hållet till en byggnad där två av mina föreläsningssalar, två auditorier ligger. Tack vare att jag hemma i Finland fått en hel del mobilityundervisning, behärskade jag käpptekniken utmärkt. Dessutom har universitetsområdet väl anpassade landmärken för synskadade: tydliga trottoar- och gräsmattskanter, räfflor i vägen att följa med käppen. Vid en del övergångsställen på området finns två stenplattor, en för varje fot, som lätt går att känna med käppen. Stenplattorna är utformade så, att då man lägger fötterna på dem, får man en bra riktning att gå rakt fram. Universitetsområdet är stort. Här rör sig mycket folk, bilar och motorcyklar. På området finns en hel del trappor både ute och inuti byggnaderna. Dessvärre är inte alla trappor försedda med ledstång, så man måste gå ganska försiktigt. Jag tycker att det är viktigt att kunna röra sig självständigt. ?

Jag talade med ungdomarna som arbetar med att anpassa mitt kursmaterial till punktskrift och elektronisk form. Det var trevligt att utbyta erfarenheter om universitetsstudier för synskadade. Jag berättade en del om mig själv och om läromaterialssystemet i Finland. Universitetet i Caen är ett av de få universitet i Frankrike som är anpassat för synskadade. Här görs allt läromaterial som de synskadade studerandena behöver. ?

Dagarna här går snabbt. Innan jag vet ordet av är det så dags att åka hem till Finland. Jag vet redan att jag då kommer att sakna alla vänliga och trevliga mänskor här, deras omtänksamhet, värme och artighet.

Jag tycker om att åka spårvagn. Det går lätt att komma in och ut i den, eftersom det inte finns några trappor. Till universitetet tar det ca 15 minuter med spårvagnen från mitt studentboende i Hérouville St Clair. Ibland är spårvagnen tom på folk, ibland proppfull, beroende på vilken tid på dagen man åker. Då jag sitter i spårvagnen, brukar jag iaktta mänskorna där. ?

Paulinas dagboksanteckningar fortsätter i nästa nummer!

Bildtext:

I universitetets korridor ? Paulina i samspråk med en synskadad studerande från Israel. ? Foto: assistenten

------

Meddelanden

Sommarkurs för synskadade
15?20 juni på Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby

Den tjugoförsta sommarkursen hålls i år veckan före midsommar 15?20 juni. Vi får se fram emot en vecka av varm gemenskap, ny inspiration och ett varierat program för både kropp och själ. Också i år finns det delvis parallellt program för de unga.

Här följer några plock ur innehållet: bibelstudier med Boris Salo, folkhögskolans teolog; Edith Södergrans liv och diktning, Ull-Britt Gustafsson-Pensar berättar; om kriser och krishantering, Mona Vikström, hälsovårdare från Jakobstad föreläser och delar med sig av sina erfarenheter från arbetet i Jakobstadsnejdens krisgrupp, där hon varit med sedan starten för 15 år sedan; eftermiddagsgrupper med valbart program; utfärdsdag då vi åker gammaldags smalspårig järnväg, och besöker Aspegrens trädgård i Jakobstad; allsång med Kristina Klingenberg; motion, god mat m m
För de unga blir det bl a ett dygns hajk med överlevnad och övernattning ute i det fria. Tony Forsbacka, kårledare i Nykarleby forsfarare är ledare.

Det handlar också om ungdomsmusik och annat intressant!

Boka in tidpunkten redan nu! Den som vill ansöka om semesterbidrag för sommarkursen bör göra det senast onsdag 4 maj via FSS rehabiliteringshandledare. Anmälan till kursen görs senast måndag 30 maj till Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby tfn 06-788 9400. Ifall du har frågor om kursen kan du kontakta kurskoordinator Marianne Asplund på folkhögskolan, tfn 06-788 9413.

Varmt välkommen till Nykarleby! Vi ser fram emot att träffa dig!

??.

Katalog över Daisy-talböcker på svenska

Från och med slutet av oktober 2004 erbjuder Celia Daisy-böcker på svenska till utlåning. Dessa talböcker är inköpta från Sverige, och inläsningen är på rikssvenska. En tryckt katalog kan rekvireras från Celia-biblioteket per telefon 09-2295 2230 eller per e-post biblioteket@celialib.fi.

??

Vill du ha tidningen per e-post?

Nu kan du beställa Finlands Synskadade ? textinnehållet - som rtf-fil. Då får du den via din e-post som bilaga. Filen kan läsas med de flesta textbehandlingsprogram och du kan använda de hjälpmedel du annars också använder med datorn. Pröva! Ring in din beställning till Susanna Antell, tfn 09-6962 3010, eller beställ per e-post susanna.antell@fss.fi.

--------

Meddelanden från distrikten

Norra Österbottens Svenska Synskadade 
Föreningsträffen i april hålls tisdagen 19.4 kl. 18.30 på Fyren. Kvällens gäst är homeopat Anneli Ulfstedt som föreläser om alternativa hälsoprodukter. Efter vintern behöver vi lite extra vitamin- och mineraltillskott. 
 
Sommarens aktiviteter inleder vi i NÖSS med ett två dagars natur- och friluftsläger ute vid havet på Pörkenäs lägergård 1?2 juni. Plock ur programmet: naturstig, fågelskådning, hantverk med naturmaterial, bastu med strandliv och korvgrillning. Programmet varvas naturligtvis med god mat. Kom med på två trevliga dagar då vi umgås och har roligt!
 
Sommarresan görs i år som en kort och intensiv resa i skalden Runebergs fotspår. Vi startar från Österbotten och gör en ångbåtsfärd från Visuvesi till Murole, genom de trångaste, vackraste och mest intressanta passagerna. Efter en händelserik dag övernattar vi i Tammerfors, där vi följande dag gör en guidad rundtur och besöker intressanta platser. Hemfärden går via Keskinens varuhus i Tuuri. Preliminärt datum för sommarresan blir 10?11 augusti. Mera detaljerat reseprogram och prisuppgifter i nästa nummer.
 
Förfrågningar och anmälningar till ovannämnda aktiviteter görs till Ann-Sofie Grankulla, tfn 7234 880 eller 050-3795 658.

En skön vår tillönskas alla läsare av NÖSS r.f.!

???..

Ålands synskadade 
håller stadgeenligt årsmöte lördagen den 9 april kl. 12 på Ankaret. ? Föreningens verksamhetscenter Ankaret finns på Johannebovägen 7 i Mariehamn. Telefonen dit är 018-19 670.

??..

Åbolands Synskadade 
April månads medlemsträff hålls lördagen den 9 april (obs. datum!) kl. 14 på Seniorstugan, Elmgrensgatan 2, i Pargas. Program, kaffeservering och lotteri, så vinster tas emot med tacksamhet. Åboborna anmäler sig till Marita, tfn 231 5135. Alla medlemmar hjärtligt välkomna!

Föreningen gör onsdagen den 20 april ett studiebesök till service- och verksamhetscentret IIRIS i Östra centrim i Helsingfors. Bussen startar i Åbo kl. 9.00 från Stadshusskvären, Auragatan 2, och från Pargas busstation kl. 9.30 och kör längs Kalkvägen till Helsingfors. Väl framme börjar vi med lunch i restaurangen, därefter får vi information om Synskadades Centralförbunds verksamhet och om IIRIS. Sedan följer besök på Celia-biblioteket för synskadade och så avslutar vi med besök i hjälpmedelsbutiken Aviris och Annasöga-boden. Deltagaravgiften är 30 euro/person. Anmälningar till Harriet, ttn 458 4665 eller Marita, tfn 231 5135, senast den 15 april. Väl mött på vårutfärden!

Åbolands Synskadade gör även i år en sommarresa tillsammans med Svenska Hörselskadade i Åboland. Denna gång styrs kosan till Göta Kanal i Sverige. Tidpunkten är 9-12.8. Är du intresserad av att komma med? Hör då av dig till Harriet, tfn 4584665 eller Harold, tfn 4585326 så fort som möjligt. Alla medlemmar är välkomna med på våra trevliga resor! ? Styrelsen
??..

Svenska Synskadade 
i Västnyland 

håller månadsträff lördagen den 9 april kl. 13 i Lyan, Prästängsgatan 12, Ekenäs. Program och kaffeservering. Transporten sker i vanlig ordning. Anmäl Dej till Bjarne, tfn 019-248 1161 eller till Inger tfn 019-241 2966 senast den 7 april. Varmt välkommen!

??.

Svenska synskadade 
i mellersta Nyland

Måndagsträffarna i april 2005 har följande program: 4.4. Information om Arlainstitutet, Marika Carlborg; 11.4. Information om åldringshem och servicehus; 18.4. Hur sköter jag om mig, hälsovård; 25.4. ?Teatervärlden idag?, Lilla Teatern, Pekka Strang.
Måndagsträffen är ju alltid kl. 13 på Tian, Fredriksgatan 35 B 10

Under våren ordnas följande kursverksamhet och program på torsdagar på Tian, observera tiden vid respektive datum! 7.4. Första hjälp kl. 15?17.30; 14.4. Litteraturkväll kl. 18: Två Tikkanen, Fredrik Therman; 21.4. Vårsits med allsång och frågesport, obs tiden kl. 18!

Föreningens vårmöte är lördagen 2.4. klockan 10 på Tian. Efter mötet diskussion om aktuella saker. Anmäl dig till vårmötet till Jessika på Tian!

21?22 maj ordnar vi ett motionsveckoslut på Onnela. Då kan du prova på t ex tandemcykling, stavgång, gymnastik, boccia och annat. Vi börjar på Onnela på lördagsmorgonen och stannar till eftermiddagskaffet på söndag. Hela veckoslutet kostar 20 euro för dig. Mer information av och anmälningar till Jessika på Tian.

Inom föreningen har vi startat ett projekt för att du som är nyare medlem eller du som inte har deltagit i vår verksamhet skall känna att föreningen är öppen för alla våra medlemmar. Gun-Maj Silander och Monica Packalén ringer till medlemmar och så har vi mindre träffar där du kan träffa nya och kanske gamla vänner. Den första träffen var 16.2. och mycket lyckad. Om du är intresserad av att träffas på detta sätt hoppas vi att du också själv tar kontakt! Ring 612 1779!

??

Svenska synskadade 
i Östnyland
håller april månads träff lördagen den 16 april klockan 13 i Kajutan, Ågatan 33 i Borgå. ? Välkomna!

-------

Var med i sommarsköna Mariehamn!

FSS friidrottsmästerskap och
bocciaturnering

Den 10?12 juni går FSS första mästerskap i friidrott och den redan traditionella bocciaturneringen av stapeln. Platsen för dessa evenemang är 
Mariehamn på Åland.
Lördagen den 11.6. kl. 9.00 kör friidrottsgrenarna igång på Idrottsplanen. Därefter fortsätter bocciaturneringen i bollhallen på Fritidsgården.

Grenarna i friidrott är följande: löpning 60 m (damer), 100 m (herrar), 800 m; gång 1500 m; stafett 4 x 100 m, höjd utan ansats, längd eller 3-steg utan ansats, kula, spjut (turbospjut) och slungboll.

Anmälningar till förbundets centralkansli, tfn 09-696 2300, senast den 22 april kl. 12. För närmare information kontakta Harold Henriksson, tfn 02-458 5326 eller 050-516 6520.

Deltagaravgifterna är följande: egen andel i kost och logi (Scandic Hotell Savoy) och resor (buss och båt, Silja Line) är 50 euro per person, dessutom 5 euro per start i friidrottsgrenarna. Avgiften för boccian är 150 euro per lag. Tidtabeller för resorna meddelas senare.

Väl mött på de historiska första FSS-mästerskapen i friidrott och den inte längre så historiska bocciaturneringen!

Utskottet för aktiviteter för ökad självständighet 
genom Harold Henriksson, ordförande