Synvinkel nr 8, 2020
———
Synvinkel är organisationstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med 8 nummer/år i svartskrift, punktskrift, som taltidning och som elektronisk version, se www.fss.fi/aktuellt/fs. Kan också fås som e-postbilaga. Årgång 109. 
Utgivare: Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf, Parisgränden 2 A 1, 00560 Helsingfors. Tfn 09-6962 300. Chefredaktör: Henrika Jakobsson Tfn 044 712 3017, e-post: henrika.jakobsson@fss.fi. Meddelanden och annonser mottas av chefredaktören. 
Prenumerationer och adressändringar: FSS kansli, tfn 09-6962 300, e-post: kansliet@fss.fi
Pärmen: Lena Petterson använder käpp när hon går på stan. Ibland också rollator. Hennes synskada har inte hindrat henne att leva för fullt.
———
Ledare: Tack och hej, 2020!
Är våra barn syntrötta?
Oroväckande utveckling, anser ögonläkare
Ledarhunden Nisse tilldelas hjältestatus
Fråga ögonläkaren
Ljus och mörker
Virtuell punktskriftskurs för seende
Utblick: Ni hjälper oss se hela elefanten
Julkåseri: Tankar kring jul
Profil: NKL:s nya ordförande Kari Vähänen betonar samarbete
Aktuellt
Aktuellt i distrikten

———

Ledare: Tack och hej, 2020!
Text: Henrika Jakobsson, chefredaktör
För ett år sedan vid jul hade nog ingen av oss kunnat tro hur det stundande året skulle bli. Det har varit ett kollektivt uselt år, kan man säga. I skrivande stund är det också oklart om julen blir inhiberad, statsministern hotar med utegångsförbud lagom till jul, trots att ingen riktigt tror på hotet. Utegångsförbud i vårt skogsrika land låter helt enkelt befängt. 
Året 2020 har präglats av pandemi, arbetslöshet, ensamhet och osäkerhet. Vi kan väl inte tro något annat än att 2021 blir bättre. I våra grannländer är läget ännu sämre än hos oss, vi kan ändå klappa oss själva på axeln för att vi med gemensamma insatser lyckats begränsa smittan lite bättre än våra grannar. 
Det har inte heller varit ett lätt år för Synskadades riksförbund i Sverige. Med anledning av ett mänskligt misstag lämnade förbundet in sin bidragsansökan en dag för sent. Riksförbundet var nära att gå miste om 17 miljoner kronor i finansiering för år 2021. När jag läste om det här tänkte jag för mig själv; ”nåja ännu en dålig sak som hänt år 2020”. Ibland vet man inte om man ska skratta eller gråta över allt som hänt detta år. Men historien fick ett lyckligt slut, Synskadades riksförbund överklagade och fick ändå understöd för nästa år. Mänskliga misstag sker och nu om någonsin är det viktigt att visa flexibilitet och förståelse. 
Om man ska se något positivt med det här ovanliga året är det kanske just dessa två ovanstående saker. De allra flesta aktörer har visat både flexibilitet och förståelse, lika så har människor visat det gentemot varandra. 
Om julen inte blir sig lik i år kan vi trösta oss med att det ser ljust ut på vaccinfronten. På sidan 26 ger psykolog Katarina Blom tips om hur man kan hålla koll på sitt eget mående i ensamma tider och ger tips på hur man kan göra det bästa av coronajulen. 
FSS pausade under årets sista månad största delen av verksamheten på grund av de skärpta restriktionerna, i samma anda som på våren då pandemin bröt ut. Hur första halvan av år 2021 ser ut är ännu svårt att veta, men högst sannolikt får vi fortsätta med social distansering fram till sommaren. 
Det är svårt att tänka sig att vi så småningom kommer att kunna återgå till ett mer normalt liv när vi just nu är mitt inne i en smittspridningsfas som dessutom infaller under våra mörkaste vintermånader.  
För Synvinkel har pandemin lett till ändrade rutiner, de flesta intervjuer sköts per telefon och det är svårare att få tag på bilder eftersom många ogärna träffas ansikte mot ansikte i dessa tider. Nästa nummer av tidningen utkommer i februari. Då är det redan en aning ljusare, kanske snö på marken och vaccineringarna har inletts med fart. Det finns i varje fall inget ont i att hålla hoppet uppe. 
———
Är våra barn syntrötta?
Text: Johanna Meriläinen
"Mamma jag har igen huvudvärk i pannan! Pappa mina ögon svider! Min telefon är säkert sönder - skärmen är helt suddig! Jag är hela tiden trött och ni alla irriterar mig!" Skärmar och barnögon är ingen bra kombination, visar forskning.
Allt yngre barn uttalar sig om och uppvisar symptom som kommer från skärmframkallad astenopi. Allt yngre barn tittar allt längre tider dagligen på olika skärmar och detta kan framkalla astenopi i ögonen. Astenopi är en term som i lekmannaspråk kan kallas för trötta ögon. 
Symptomen är oftast huvudvärk, suddig syn, irriterade, torra och röda ögon, ljuskänslighet, svårigheter mellan att växla mellan fjärrsyn och närsyn. 
Skärmtid
När ett barn fixerar sin blick längre tider på en liten skärm så finns det en risk att ögonmusklerna krampar och ”fixeras” barnet blir då ”närsynt” men kan dock ha svårt att se skarpt både på nära håll och att växla till fjärrsyn, då ögonmusklerna är i kramp och ”låsta” vid ett visst läge. 
Ackommodationen - förmågan att justera synen och se skarpt både nära och fjärran försämras av skärmtittandet. Skärmtittandet gör också att vi blinkar betydligt mycket mindre vilket resulterar i att ögonen torkar och blir irriterade.
I vissa fall behöver barnet glasögon för att korrigera synskärpan. Optiker pratar om att barn nuförtiden kommer in med lika stela och rigida ögon som man är van att se hos vuxna människor i 40 års ålder och uppåt. Det estimeras att av dagens barn har tom. upp till hälften symptom av astenopi. Ögats storlek utvecklas i koppling till synintrycken. Om barnet ser i stor omfattning på små skärmar finns det en risk att ögats storlek utvecklas fel och istället för att ögat utvecklar en rund form blir det för avlångt och barnet utvecklar permanent närsynthet som måste korrigeras med glasögon. När ögat blir för långt blir också ögonväggen tunnare och det ökar risken för näthinneavlossning och grön starr när man blir äldre.
Det blåa ljuset
Enligt ett flertal forskningar lider en ansenlig del av barnen idag av irritation och trötthet pga. sömndeprivation orsakad av det blåa ljuset från skärmar. Allt yngre barn ser på skärmar som emitterar starkt blått ljus. Det blåa ljuset har visat sig vara suverän på att hämma utsöndringen av melatonin, hormonet som reglerar vår sömncykel. Även om barnet skulle sova tillräckligt många timmar så har studierna visat att sömn faserna blir mer ytliga och den djupa återhämtande sömnen är klart förkortad hos dem som ser på skärmar i stor utsträckning på kvällen, speciellt timmen före läggdags. Förmågan att se skarpt hänger ihop med hur utvilade vi är då synintrycket är komplext och behandlas av en stor del av hjärnan, en trött hjärna kan inte tolka synbilden och ställa in skärpan lika effektivt som en utvilad hjärna kan.
Ett flertal läkare och forskare är också oroade över de mer grava skadorna på hornhinnan som det blåa ljuset kan orsaka hos allt yngre barn. Barns linser släpper igenom mera av det blåa ljuset än den vuxna linsen som gulnar med tiden och delvis fungerar som ett filter för det blåa ljuset. Ögonläkarna rapporterar nu om att det månatligen kommer in barn till ögonkliniken med ögonskador som inte kan förklaras på annat sätt än att barnen har utsatts för långa tider av skärmtittande. Mera forskning behövs för att dra några mer generella slutsatser men läkarna menar att de ser nu sådana ögonproblem regelbundet hos barn som de inte haft på sina mottagningar överhuvudtaget för bara 10-20 år sedan.
En normal synutveckling
Barn föds inte med optimal syn, utan synen och synskärpan utvecklas i kontakt med omvärlden, när barnet leker växlar barnet konstant mellan fjärrseende och närseende och detta hjälper ögat att utvecklas rätt och växa till rätt storlek så att brytningen blir korrekt. 
För att ögat skall utvecklas rätt behövs rätta omständigheter under uppväxten. Lek utomhus är det bästa för ögats utveckling. Barn föds översynta, (hyperopi) vilket innebär att man ser bäst på långt håll. Under barnets uppväxt utvecklas också ögat och ungefär vid skolstart har ögat utvecklats så att översyntheten minskat och barnen når en normal brytning i ögonen. Mycket måste gå rätt till för att utveckla en optimal syn. Ögats längd måste förändras till det rätta, brytkraften i hornhinnan och linsen måste förändras, näthinnan och själva synhjärnan måste mogna och allt detta bidrar tillsammans att synskärpan blir så skarp som möjlig. Allt detta sker i konstant växelverkan med omgivningen, de mångsidiga synintryck barnet får under sin uppväxt hjälper barnet att utveckla en optimal syn och synskärpa.
Skribentens kommentar;

Föräldrar vill generellt bidra med en sådan uppväxtmiljö som stöder barnets möjligheter till en frisk uppväxt. Vi inom FSS vill hjälpa till med att bidra med råd för att förebygga ögonproblem hos barn. Ifall du är orolig över ditt barns syn och vill veta mera är du mer än välkommen att ta kontakt med våra rehabiliteringsrådgivare som gärna svarar på frågor och vägleder dig vidare vid behov!
Det bästa du kan göra som förälder för ditt barns synutveckling är att ta skärmtiden seriöst och lägga gränser som gagnar ditt barns hälsa på flera sätt.
Barn i skolåldern
Visa själv gott exempel gällande skärmtid
Prata med barnet om skärmar, blåa ljuset och skärmtid
Stöda barnet till lek och spel utomhus varje eftermiddag eller kväll utan skärmar (lämna mobilen hemma)
Kom överens med barnets vänners föräldrar att stöda barnen till att umgås tillsammans utan skärmar
Lär barnet ställa en klocka på ringning varje gång den vistas vid en skärm, ta en paus och stäng av skärmen för en stund varje tjugonde minut
Tänk på att barnet använder skärmar också i skolan och till skolarbete, fritidsanvändning av skärmar skall därför vara högst en timme under kvällen. Ha koll på den här tiden, sätt gränser.
Kom överens om att släcka alla skärmar en timme före läggdags, lägg en timer som påminner om detta varje kväll, till exempel tio minuter före avstängning. 
Visa själv gott exempel och begränsa din egen skärmtid när du är med barnen
Riktigt små barn (under tre år) skall inte vistas alls vid skärmar eller bara sporadiskt korta tider
Håll skärmfria dagar varje vecka, visa exempel som förälder och lägg bort också din egen telefon
Ställ en klocka på ringning när barnet sätter sig vid en skärm så att du har koll på tiden, en halv timme räcker mer än väl för ett litet barn per dag.
Prata om skärmar på barnets nivå och uppmuntra till lek inom och utomhus utan skärmar varje dag
Spela sällskapsspel istället för spel på padda, telefon eller dator.
———
Oroväckande utveckling, anser ögonläkare
Text: Henrika Jakobsson
Aurora Heickell har jobbat i 20 år med barn och deras synproblem, skärmarna har förändrat en hel del inom arbetet. Det positiva är att det inte är för sent att göra något åt saken. 
–Oftast kommer barn till min mottagning på grund av huvudvärk, dålig synskärpa eller torra ögon, berättar ögonläkare Aurora Heickell vid Silmäasema Silmäsairaala.
Regeln är ju mindre skärm desto värre för ögonen, menar hon. Det är allt mer vanligt att föräldrar ger sin ettåring en telefon att titta på när situationen kräver det. Men enligt Heickell borde barn helt avstå skärmar före tre års ålder. 
– Ur synens perspektiv är det bättre att ett barn tittar på en stor skärm som är längre bort, till exempel en tv. 
Men nackdelarna med tv- och skrämtittandet är flera än att synen kan bli sämre. För ett barns hjärna är de ständigt bytande bilderna väldigt påfrestande. Det här oroar också barnläkarna och neurologerna. 
– Det här leder till att barn idag inte kan koncentrera sig. Informationsflödet är så snabbt att en vanlig lektion eller vanlig lek känns tråkig, säger hon. 
När ett barn i skolåldern kommer till Heickells mottagning brukar hon berätta om skadorna skärmanvändning kan ha på ögonen. Hon brukar också uppmana barnen att berätta vidare till sina kompisar om hur viktigt det är att göra andra saker än sådant som involverar skärmar. 
De flesta barn som söker vård för trötta ögon blir hjälpta av bland annat ögondroppar som återfuktar ögat i kombination med minskad tid framför skärmen. Ibland kan också glasögon vara aktuellt. 
–En läkare som jag känner sade redan för 20 år sedan att en bra tumregel är att så länge som barnet tittar på en skärm, lika länge borde föräldern läsa en bok för barnet. Då märker man hur lång tid en timme egentligen är, säger hon.
Aurora Heickell upplever att speciellt äldre barn lyssnar på hennes råd, men hon önskar att föräldrar fick information om skärmtid redan då barnen är små.  
– Den här informationen kunde ges till föräldrar redan på rådgivningen, föreslår hon.
———
Ledarhunden Nisse tilldelas hjältestatus
Text: Henrika Jakobsson
Finska kennelförbundet delar årligen ut utmärkelser till hundar som utfört betydande gärningar och till och med räddat människoliv. En av de 22 hundarna som i år får utmärkelsen är ledarhunden Nisse.
Nisses matte Ulla Jensen kallar sin ledarhund för en vardagshjälte.
–Nisse har gjort många goda gärningar, han har bland annat försvarat andra hundar och dragit upp ett barn som trillat i vattnet, berättar hon.
Men den här gången får Nisse beröm för att han räddat matte Ullas liv.
För några år sedan kände Ulla Jensen sig konstig, hon hade haft kraftig halsbränna och muskelvärk under dagen och Nisse betedde sig ovanligt och lämnade inte henne i fred. På kvällen gick Ulla och lade sig som normalt, men Nisse var orolig. På natten väckte han Ulla och tvingade henne till och med upp från sängen. Ulla beslöt sig för att för säkerhets skull ta en taxi till läkaren. Nisse stannade hemma.
- Jag hade ingen aning om att jag hade en massiv hjärtinfarkt på gång, men Nisse kände det på min lukt att jag var nära döden.
Tack vare Nisses insats tog sig Ulla till vården och i dag mår hon bra. Bara en halvtimmes fördröjning kunde ha kostat henne livet.
–När Nisse sedan kom till sjukhuset för att hälsa på mig snusade han länge på mig. Sedan drog han en djup suck och sjönk ner på golvet för att sova bredvid min säng. Han märkte på doften att nu håller jag på att bli frisk, berättar Ulla.
Vanlig sällskapshund
Ulla och Nisse har levt tillsammans i sju år. Nisse kom till Ulla som en vanlig sällskapshund, men både hon och bekanta med ledarhundar märkte att Nisse var ett utomordentligt exemplar.
–Jag hade varit länge i kö för att gå en ledarhund. Jag tröttnade på att köa och tänkte att jag tar en hund på egen hand, berättar Ulla. 
Då hon besökte kenneln där Nisse fanns lade hon märke till honom eftersom han var mer tillbakadragen än de andra hundarna som genast kom fram och hälsade.
– Nisse brydde sig inte alls om mig när jag kom dit och hälsa på. Jag kan inte tåla hundar som kommer fram och hoppar och slickar, säger Ulla på sitt humoristiska sätt. 
Där och då valde hon att det skulle bli Nisse som blir hennes hund. Det visade sig vara ett bra val, Nisse har alla egenskaper en ledarhund behöver. 
– Jag ansökte om att få Nisse som ledarhund, och det gick i genom. Det är ovanligt att sällskapshundar beviljas bli ledarhundar i Finland.
Nisse blev skolad till officiell ledarhund och hjälper Ulla som har en synnedsättning röra sig på stan. Utöver sina uppgifter som ledarhund är han nu också hjältehund. Kennelförbundet ordnar i mars en ceremoni där årets hjältehundar får sina utmärkelser.
–Jag är glad att Nisse får den här utmärkelsen av en så stor aktör som Kennelförbundet, säger Ulla som tycker att alla ledarhundar och deras insatser i samhället borde uppmärksammas mer än det görs i dag.
Bildtext: LEDARHUNDAR. Ulla Jensen tycker att det är bra att ledarhundarnas viktiga arbete lyfts upp i offentligheten.
Syntolkning: Ulla Jensen tillsammans med blonda ledarhunden Nisse på gatan. Nisse bär sele och Ulla är klädd i en grå jacka. 
———
Fråga ögonläkaren
Text: Henrik Bygglin
Ögonläkare Henrik Bygglin vid HUS svarar på FSS medlemmars frågor kring synen. Den här gången svarar han på vad Charles Bonnet syndrome handlar om och om man kan träna upp sitt mörkerseende.
1. Jag ser ibland bilder som inte finns, till exempel blommor, spetskant eller ansikten. Är det mina ögon som spökar eller min hjärna?
Bra fråga. Det är troligen frågan om så kallade Charles Bonnet syndromet.  I detta uppstår visuella hallucinationer på grund av skador i de strukturer eller områden som behandlar synen.   Se vänligen även svar på fråga två. 
2. Vad vet man i korthet om Charles Bonnet Syndrome? Är det vanligt?
 Charles Bonnet är troligen vanligare än man tror.  Det förekommer hos många med långt framskriden ögonsjukdom.  Nuförtiden talar man kanske lite mera om fenomenet och därför har man lagt märke till det allt oftare. Det viktigaste är att såväl patienter som läkare känner till fenomenet och att det inte uppstår missförstånd. Det sker säkert fortfarande att många patienter väljer att inte tala om sina symptom pga. rädsla för att stämplas.  Symptomen beskrevs redan på 1700-talet då vetenskapsmannen Charles Bonnet beskrev hur hans synskadade farfar såg kvinnor, män, fåglar, ansikten, spetskanter och så vidare.  Charles Bonnet blev själv blind redan i medelåldern och upplevde också hallucinationer. 
Då syndromet ännu är rätt odefinierat så ser man mycket varierande siffror vad gäller syndromets frekvens.    I vissa studier har det bara konstaterats hos så få som 0,5 procent av synskadade medan andra studier tyder på att till och med 30 procent skulle ha dylika hallucinationer.
  Typiskt för hallucinationerna är att de kan vara mycket enkla så som nätlika figurer och grenar eller ljus eller komplexa så som ansikten, djur och blommor.  Hallucinationerna kan räcka några sekunder eller vara i timmar. Typiskt för Charles Bonnet är att patienterna alltså inte upplever annat än synhallucinationer och att patienten förstår att synvillorna inte är verkliga eller sanna. 
Man har inte nått konsensus om syndromets uppkomst. En vanlig teori är att då mängden inkommande syninformation är nedsatt på grund av skador leder detta  till en slags överaktivitet i de delar av hjärnan som behandlar synen på grund av av ökat antal lokala receptorer och signalämnen där.  Överaktiviteten upplever vi som olika synfenomen.

3. Finns det något botemedel mot det här eller vad kan jag göra? 
Inte direkt. Det är givetvis viktigt att behandla den orsakande ögonsjukdomen möjligast väl om det ännu är möjligt, till exempel vid våt macula. Viktigt är att både patienten och behandlande personalen känner till fenomenet. Det är viktigt att förstå att det inte är frågan om psykisk sjukdom, demens eller mentala besvär och utan ett rent visuellt fenomen. Det har visat sig att symptomens intensitet ofta minskar med tiden, och att patienterna inte lägger märke till de visuella hallucinationerna så som tidigare.  Enstaka behandlingar med antiepileptiska och antipsykotiska mediciner har beskrivits, men dessa är ingalunda första hands behandlingar.   

4 . Går det att träna upp sitt mörkerseende?
Inte egentligen. Dock sker adaption vilket innebär att ögat vänjer sig vid mörka omständigheter så småningom.  
Inom till exempel astronomi har han man använt sig av röda glasögon och linser som ger ett ljus på längre våglängd och detta gör att rhodopsinet som behövs vid mörkerseende kan "laddas upp". 
A-vitaminbrist eller mycket ensidig föda kan även påverka mörkerseende. Dock med normalt intag av mångsidig föda finns det inte risk för detta.
Antocyaniner, en slags flavonoider som fungerar som "färgämne" i många bär och frukter har i några undersökningar visat sig försnabba "uppladdningen" av rodopsinet vilket kan leda till snabbare adaption till mörker.
———
Ljus och mörker
Text: Gunilla Löfman, Karl-Oscar Skogster
Vad tänker du på när du hör orden ljus och mörker? Den frågan började Gunilla Löfman filosofera kring en kväll på sin veranda i somras och beslöt sig för att passa bollen vidare till fem personer med synnedsättning. I tidigare nummer av Synvinkel presenterades tankar av Paulina Hannus, Bodil Cederblom, Bengt Ahlvik och Maja Höglund-Renvall. Den tredelade serien avslutas med en text av Karl-Oscar Skogster.  
Ljuset vinner alltid över mörkret
Karl-Oscar Skogster har varit blind i 70 år. När han var liten och hade synen kvar kunde han vara rädd för mörkret. Med tiden har ändå mörkret blivit en vän. 
Mina tankar och framförallt känslor om detta med ljus och mörker har förändrats en hel del under årens lopp. Blind blev jag när jag var 10 år. Medan jag ännu såg var jag mörkrädd till exempel i den kalla och mörka farstun för där kunde ju ”bulubisin” lura. 
Under de 70 år som jag levt som blind har jag anpassat mig till livet i mörker och blivit vän med mörkret. Men från medlet av oktober fram till årsskiftet har jag nog också känt av polarnattens djupa mörker och sömnlöshet. Sedan en läkare ordinerat mig melatonin, som jag vid behov kan ta, har sömnen blivit bättre.
Under sju decennier har jag som sagt inte sett något ljus. Men från barndomen minns jag ljus i olika former. Och ljuset vinner ju alltid över mörkret. Det ser man när man öppnar en dörr mellan ett upplyst rum och ett mörklagt rum. Under mörka höstkvällar kan man ägna en tanke åt våren som snart kommer med ljusare kvällar och fantastisk fågelsång. 
I överförd form kan man tala om ljus i olika sammanhang. Ljuset sprider positivitet och glädje. Jag tänker ibland på Erik Blombergs dikt som börjar så här: Var inte rädd för mörkret, ty ljuset vilar där.

Dikt: Var inte rädd för mörkret 
 
Var inte rädd för mörkret,
ty ljuset vilar där. 
Vi ser ju inga stjärnor,
där intet mörker är. 

I ljusa irisringen,
du bär en mörk pupill.
Ty mörkt är allt som ljuset,
med bävan längtar till. 

Var inte rädd för mörkret, 
ty ljuset vilar där.
Var inte rädd för mörkret, 
som ljusets hjärta bär.

Dikt av Erik Blomberg
———
Virtuell punktskriftskurs för seende
Text: Monica Andersson
En ny form av kurs i punktskrift arrangerades under hösten. Punktskriftskursen för seende ordnades i virtuellt format med många fördelar. Nackdelen var att skämt och småprat uteblev.
Jag, Monica Andersson och Tessa Bamberg, punktskriftsansvarig på FSS, har med jämna mellanrum arrangerat punktskriftskurser i FSS lokaliteter. Vi är inte riktigt säkra om vi har haft 6 eller 7 sådana kurser. Men då har alla deltagare varit samlade på ett och samma ställe och alla har varit fysiskt på en och samma plats.
 Så var det också tänkt att bli i mars då en ny kurs var planerad att hållas. Men som vi alla vet var det något som hände då, så vi flyttade fram kursen till hösten. Vi trodde då att läget skulle vara ett annat på hösten. Så blev det ju inte. 
På våren fyllde ett av mina barnbarn 3 år. Hon hade väntat länge på att ha kalas. Men det gick ju inte heller att ordna normalt. Men virtuellt gick det. Alla gäster satt hemma hos sig med kakor av de mest varierande slag. Födelsedagsbarnet satt hemma hos sig med sin kaka och blåste ut sina ljus. Alla sjöng och grattade och Minea var nöjd.
Men då slog det mig att om man kan ha virtuella 3-årskalas, varför kan man inte ha virtuella punktskriftskurser. Jag presenterade idén för Tessa som presenterade den vidare och så var bollen i rullning.
Vi hade åtta deltagare, samma deltagare som hade tänkt delta i den vanliga kursen samt några till. Vi sände allt material till deltagarna, både det material som var i svartskrift samt materialet i punktskrift. Materialet i punktskrift hade vi numrerat i svartskrift alla papper för att underlätta. Vi sände med en reglett och stift och så satte vi i gång. Den 15 oktober hade vi vår första session. Före det hade vi en liten testgrupp med vilka vi gick igenom att tekniken fungerade. Vi hade, Tessa och jag, Cristian Söderberg på förbundet till vår hjälp med tekniken. Utan honom hade vi nog inte klarat oss, stort tack till honom.
Under första kurskvällens två timmar gick vi igenom bokstäver, skiljetecken och siffror. Vi lärde oss hur man skriver på reglett och delade ut hemuppgifter.
Under tiden mellan kursdagarna gjorde deltagarna sina hemuppgifter som sedan skickades till Tessa. Punktskriften kom per post och texter i punktskrift överförda till svartskrift kom via dator. 
Den 12 november samlades vi för vår andra session. Då gick vi igenom hur man skriver telefonnummer och adresser samt övade att läsa sådana. 
Det som inte fungerar i en kurs av detta slag är att skriva tillsammans. Denna form av kurs sätter ett större ansvar på kursdeltagarna. Det som också är omöjligt är att använda punktskriftsmaskin. Men allt annat var som vanligt, fast vanligt på ett annat sätt. Skämt och small talk under kursen blev borta. Men med facit i hand kan vi konstatera att också det fungerade. Ingen behövde använda tid till att ta sig till kursen eller prestera inför andra. Alla fick ta den tid på sig som behövdes. 
Vi har dock lovat åt den här gruppen, att bara coronaläget det medger så skall vi träffas i SynVillan och då skall vi bekanta oss med punktskriftsmaskinerna. Den som vill avlägga examen, vilket många vill, måste få tillgång till maskin. Att skriva examen på reglett är kanske litet mycket begärt.
För framtiden är det bara att konstatera, att kurser i den här formen säkert kommer att hållas. Nu var alla deltagare från Helsingforsregionen. I framtiden kan ju deltagarna bor var som helst och ändå delta på samma villkor. 
Sammanfattningsvis, en lyckad kurs. Tur att den blev av.
———
Utblick: Ni hjälper oss se hela elefanten
Text: Elias Vartio
Har ni hört liknelsen om elefanten och de tre blinda männen? I berättelsen som härstammar från den indiska subkontinenten utforskar en grupp av män en elefant. Enligt historien kan ingen av dem se och så utforskar de elefanten med händerna och kanske andra sinnen. Ena känner på örat och beskriver den någon slags korg, den andra beskriver benen som trädstammar, den tredje förundras av betarna. Alla har upplevt elefanten på olika sätt och alla har en ganska annorlunda infallsvinkel på vad som utgör en elefant.  
Enligt berättelsen börjar de sedan också gräla över vem som har rätt, men det är inte poängen jag nu vill fokusera på. Jag tänker nämligen att också vi jurister på samarbetsförbundet SAMS som bevakar lagstiftning och rättsliga frågor också ser bara en del av elefanten. Vi har insikter om vad som är på gång inom lagstiftningen. Vi gör vårt bästa att följa med rättspraxisen och den samhälleliga diskussionen. Vi utbyter tankar med våra finskspråkiga kollegor. Ibland samarbetar vi med att utreda någon specifik sak så som hur funktionshinderskonventionen har förverkligats, hur ser skolvardagen ut för barn med funktionsnedsättningar eller vilka förutsättningar finns det i Svenskfinland för socialt arbete inom funktionshindersservice. Faktum är kanske att vi har rätt så många pusselbitar av elefanten till förfogande. Och samtidigt är vår bild ofullständig. Vi kan se vad lagen säger, men praxisen i kommunerna kan vara en annan. Vi kan konsultera våra finskspråkiga kollegor och bli klokare, men den svenskspråkiga verkligheten är sannolikt något annorlunda. Därför behöver vi – bildligt talat – er hjälp att se hela elefanten.
Det är just därför vi är oerhört tacksamma för alla som ringer eller mejlar oss för att diskutera funktionshinder och rättsliga problem de stött på i vardagen. Utan dessa insikter som vi får genom att tala, lyssna och diskutera med er skulle vår bild av elefanten förbli ofullständig. Det är ni som är experterna på fältet, experterna av vardagen i Svenskfinland. Det är ni kära läsare – eller lyssnare av taltidningen – som kan fungera som våra ögon och öron på fältet. Vi finlandssvenskar lever också i väldigt olika förhållanden; vissa är vana att använda svenska hela tiden, andra har anpassat sig som en liten minoritet. Vissa bor på glesbygden, en del i skärgården och andra mera urbant. Samtidigt arbetare vi på SAMS att alla svenskspråkiga personer med funktionsnedsättning ska må bra i vårt land. Vi bistår gärna med juridiska råd och annan slags flankstöd, men först behöver vi höra av ert problem. Ryck gärna oss således i armen eller be en kompis vara i kontakt. Vi jurister nås per telefon i numren 040 519 6598 (Elias Vartio) och 050 443 0576 (Marica Nordman). Vår juridiska rådgivning om funktionshinderfrågor är avgiftsfri och vi försöker hålla tröskeln nere. Utöver att vi hoppeligen ger goda råd och svar på era frågor så får vi också en mera nyanserad bild över vilka de vardagliga problemen är som människor stöter på ute i samhället.  
Just nu är tiderna speciellt intressanta med tanke på påverkansarbete. Vi har rätt så många betydelsefulla elefanter att håll utkik på. I skrivande stund motarbetar vårt samhälle spridningen av coronaviruset. Även här är det viktigt att åtgärderna är balanserade också med tanke på individernas behov. Trots det svåra läget har många fortfarande viktiga behov så som rehabilitering, terapi och socialt umgänge. Då behöver vi tillsammans hitta på lämpliga lösningar som tillgodoser både samhällets intresse att motarbeta smittspridningen och människans nödvändiga behov i vardagen. Utöver Corona-fanten har vi också några andra gamla bekanta som åter är aktuella under det kommande året. Gamla favoriter, så som social- och hälsovårdsreformen och bearbetningen av nya funktionshinderservicelagen. Också andra frågor är alltjämt viktiga; uppföljningen av hur färd- och taxitjänster utvecklas liksom också hur våra målgrupper ska ha råd och tillgång till hälsovård. Tveka alltså ej att ta kontakt, hjälp oss se hela elefanten!
Mer info om SAMS juridiska verksamhet finns på www.samsnet.fi eller e-post elias.vartio@samsnet.fi.
———
Julkåseri: Tankar kring jul
Text: Lilian Söderman
Då det mörknar alltmer utomhus under höstens gång väntar jag ivrigt på att adventsljusstakar ska tändas i många fönster och börja sprida sitt varma sken. Jag märker att stegen känns lättare under mina dagliga av julbelysning upplysta utepromenader, och kommer på mig själv med att nynna på en julsång tills jag möter någon annan vandrare som inte verkar särskilt road. Ja, jag förstår för jag är inte det minsta sångbegåvad men gillar julsångerna skarpt, men för mig betyder julen främst ljus i mörkret. 
I juletid går mina tankar till Julänglarna, som kom med bud om ljus, glädje och frid på jorden, vilket vi verkligen behöver i dessa tider. De lyser upp den mörka vintertiden och kan hjälpa oss då vi ber om hjälp. Låt mig berätta för dig, bästa läsare om några tillfällen då jag mött änglar och blivit hjälpt.  Jag har ofta, med tacksamhet, tänkt på en episod som inträffade för flera år sen, då några gubbar uppträdde som personifierade julänglar med snus under läppen och sorgkant under naglarna i julmellandagarna. Dessa änglar talade Björneborgs finska. Min dotter och jag fick problem med bilen i Björneborg en mörk, regnig decemberkväll på hemväg från Åbo.  Den gamla Forden såg ut som en smutsig, lerig förrymd julgris med en svart, smutsig cykel på cykelställningen bakpå bilen som en knorr på svansen.  Inne i den fullastade bilen kunde man skymta skaft till skur- och sopborstar, eftersom vårt uppdrag varit att städa en lägenhet. Trots männens ihärdiga försök att få liv i bilen förblev den stendöd. Batteriet visade sig ha sagt upp kontraktet och gjort sitt.  Männen bogserade bilen till en verkstad, som den ena ängeln ägde, och lovade ordna saken till följande dag.  Dottern och jag kunde med gott samvete unna oss en hotellövernattning, och för oss fanns det rum i härbärget efter tredje försöket. Ängeln kuskades oss runt i staden tills vi fick napp. Det var annorlunda för julens huvudperson för dryga tvåtusen är sen! Följande dag kunde vi fortsätta vår färd hemåt mot Vasa efter att endast ha betalat batteriet. Änglarna tog inte emot någon ersättning för alla turer de kört fram och tillbaka med bilen och flickorna på släp. Tala om änglar som var hur snälla och hjälpsamma som helst!  Dessutom hade dessa änglar humor!
Ett annat möte med änglar jag vill dela med dig skedde för några år sedan då jag reste med tåg från Vasa till Helsingfors. Jag bokar alltid direkt tåg utan byte till huvudstan, för som synskadad klarar jag inte av att byta tåg utan assistans, vilket säkert låter bekant för många av er läsare.  Denna gång gick det inte som planerat, för Pendolino hade fått något fel, och ett gammaldags, hederligt tåg sattes in på sträckan Vasa – Seinäjoki. Ombord på det tåget försökte jag tala med konduktören både på finska och svenska och förklarade att jag behöver hjälp att byta till det tåg Vasaborna skulle hoppa på, men förgäves. Konduktören hade ingen förståelse för att alla inte kan hitta nergången till en tunnel och därefter hitta rätt uppgång. Det är ju hur lätt som helst, och det är ingen fara fastän det är bråttom! Ja, kanske för en fullt seende! Vad gjorde jag, jo, jag suckade till vår Herre och tänkte att det då ordnar sig. Till all lycka är jag av den lugnare sorten. Steg av tåget i Seinäjoki och följde försiktigt med strömmen med vita käppen i ena handen och rullväskan, som var nästan tom med rum för inköp, i den andra handen. Hann gå i en pelare eller en vägg innan en vänlig människa på finska frågade om jag behöver hjälp. Besvarade naturligtvis frågan jakande, och utan att tveka lät jag henne också ta min väska, men jag skulle annars aldrig låta en främmande människa ta min väska. Vi fann rätt tåg och rusade in i det, och hon anvisade mig en plats i det överfulla tåget. Många stod men jag fick sitta hela resan som en prinsessa. Har undrat om jag ens tackade den ängeln, som jag inte har ett ansikte på.  Skrev efteråt en reklamation till Statens järnvägar, för att påpeka hur synskadade ska bemötas.  Dessutom kan det ju vara så illa att ingen ängel är i tjänst då någon annan behöver hjälp.  Jag vet att man på förhand kan beställa assistans vid tågbyte, men jag hade ju inte planerat något sådant.
Osökt går mina tankar till julsången ”I wish every day could be like Christmas…” (Jag önskar att varje dag kunde vara som på julen). Jag önskar att julänglarna vore i funktion varje dag året om och att jag och du ibland oftast ovetandes kunde gå deras ärenden genom att hjälpa varandra så gott det går och bry oss om varandra inte bara i juletid utan alla dagar. Ett leende eller vänligt ord betyder väldigt mycket, ibland mera än dyrbaraste julklapp.
Önskar Er alla en riktigt god och fridfull julhelg och ett lyckosamt nytt år!
———
Profil: NKL:s nya ordförande Kari Vähänen betonar samarbete
———
Text: Pontus Anckar

Näkövammaisten liittos nya ordförande föredrar att göra saker tillsammans. På fritiden imponerar han på omgivningen genom att fortsätta bygga och renovera, trots att han nästan är helt blind.

Samarbete. Det är ett ord Näkövammaisten liittos nya ordförande Kari Vähänen betonar många gånger.
–Jag vill att vi drar åt samma håll. Inom förbundet men också tillsammans med de regionala och lokala föreningarna. Det är viktigt att alla medlemsföreningar känner sig hemma i förbundet.
Kari Vähänen pratar lugnt och tydligt. Han svarar i telefon i sitt egnahemshus i Tavastehus. Ett hus han själv renoverat.  
–Jag gillar att snickra och göra saker med händerna. Jag använder cirkelsåg och bygger terrass. Det är mycket lugnande. En bra motvikt till arbetet.
Att han i dag är nästan helt blind hindrar honom inte från att bygga.
–Det finns bra utrustning nuförtiden som också synskadade kan använda.
Kari Vähänen upptäckte att det var något fel på hans ögon när han var cirka 40 år.
–Mitt mörkerseende blev dåligt. När jag körde i mörkret och det kom bilar emot blev jag så bländad av deras strålkastare att jag inte såg någonting på en stund. Det skrämde mig.
Det visade sig att han hade retinitis pigmentosa, en sjukdom som drabbar ögats näthinna och som småningom försämrar synen. Ögonläkaren som upptäckte sjukdomen sade att Kari Vähänen knappast kommer att förlora synen helt och hållet.
–Han sade att sjukdomen utvecklas så långsamt. Det här var 1987. Han hade fel. År 2007 blev jag sjukpensionerad från mitt jobb som ekonomichef vid Rautaruukki i Tavastehus. Det var mycket svårt att jobba eftersom jag knappt såg texten på skärmen längre”.
Ett par år senare såg han inte längre text på vitt papper och från 2010 har han varit nästan helt blind.
Men det går inte att höra någon ilska eller bitterhet i hans röst.
–Jag har aldrig tänkt att varför har just jag drabbats av den här sjukdomen. Jag känner ingen bitterhet. Det går att leva med sjukdomen. Men det jag ångrar är att jag inte började använda vit käpp tidigare. Jag var rädd för att bli stämplad. Jag ville väl försöka vara någon annan än den jag är.

Jobbar för öppen dialog

Kari Vähänen har två vuxna döttrar och två barnbarn.  Ena dottern bor i Iittala, den andra är i Sydney i Australien just nu.  Både inom familjen och i arbetslivet har han alltid gillat att göra saker tillsammans. Han är definitivt ingen solokörare som vill leda ensam från toppen.
–En öppen dialog åt båda hållen är väldigt viktig.
Han betonar flera gånger hur viktigt det är att i förbundet veta vad som sker på gräsrotsnivå, i de lokala föreningarna som finns utspridda runtom i landet. 
Själv har han erfarenhet av arbete i både lokala och regionala föreningar. Han har varit ordförande i Tampereen Seudun Näkövammaiset och i Kanta-Hämeen Näkövammaiset är han ordförande för tillfället.
Kari Vähänen säger att den ekonomiska biten kommer att bli en utmaning i framtiden. Det blir allt svårare att få finansiering. De ekonomiska understöden från STEA (Social- och hälsoorganisationernas understödscentral) har minskat under de tio sista åren. Det beror på att de pengar STEA får in från Veikkaus hela tiden minskar.

Rehabiliteringen skall hålla hög klass också framöver

Som bäst pågår det en debatt om Veikkaus verksamhet. En stor del av de medel som delas ut till välgörande verksamhet kommer från spelbolaget men samtidigt orsakar spelen beroende och lidande för många av dem som spelar.
Kari Vähänen ser det som en svår balansgång. De som är spelberoende måste få hjälp och Veikkaus verksamhet skall vara etisk och genomskinlig. Men samtidigt finns det en risk att många hjälpbehövande, till exempel synskadade, får sämre hjälp i sin vardag om penningkranarna från spelvärlden sinar. 
–Det är mycket möjligt att vi kommer att bli tvungna att skärpa vår verksamhet framöver och rikta in oss på rätt saker. Vi kommer att få prioritera vad vi satsar på.
En av förbundets viktiga uppgifter är att erbjuda rehabilitering för synskadade. Den har enligt Kari Vähänen hållit hög nivå och han vill att den skall fortsätta göra det. Det gäller att hitta finansiering till verksamheten också framöver. 
Rehabiliteringen hör till det han kallar servicelinjen, det vill säga all den service förbundet erbjuder.  Till den hör till exempel ledarhundskolan. 
Du pratar mycket om samarbete. Hur är det med samarbetet med er svenskspråkiga systerorganisation Förbundet Finlands Svenska Synskadade?
–Just nu är vår kontaktyta tunn. När det blivit lite lugnare på corona-fronten vill jag diskutera mera med dem om vad vi kan göra tillsammans. Det blir säkert ett utökat samarbete nästa år.

Faktaruta: Kari Vähänen

Ålder: 68
Bor: I Tavastehus
Familj: Hustru, två vuxna döttrar och två barnbarn
Yrke: Tidigare ekonomichef vid Rautaruukki
Fritidsintressen: Bygga och snickra
Aktuell som: Nyvald ordförande för NKL, ordförande för Annanpura och Sokeva

Bildtext: OMSTÄNDIGHETER. Det är under exceptionella omständigheter som Kari Vähänen tar över ordförandeskapet för Näkövammaisten liitto.

Syntolkning: Kari Vähänen i profilbild som är tagen ute på hans gård i Tavastehus. Han bär en brun jacka och en blå skjorta. På rockslaget har han ett blått synskademärke. I bakgrunden skymtar ett rött hus.  

———
Aktuellt
———
Rut Ekström in memoriam
Text: Karl-Oscar Skogster
Förbundet Finlands Svenska Synskadades (FSS) hedersmedlem Rut Ekström, född Dahlqvist, har avlidit. 
Rut föddes i Hangö den 16.8.1929 och fick efter ett innehållsrikt liv som 91 åring den 2.11.2020 stilla somna in i sitt hus i Haverdal i Sverige med ledarhunden Nadja vid sin sida. Sin skolgång inledde Rut och hennes äldre syster Dagny år 1936 på den svenska avdelningen vid Helsingfors blindskola. På blindskolan fick Rut lära sig punktskrift och hon blev snart en flitig låntagare vid punktskriftsbiblioteket, som fanns i skolans närhet. hösten 1939 bröt vinterkriget ut och skolan blev en militärförläggning, så eleverna fick stanna hemma. 
Följande höst kunde skolgången fortsätta, men nu på en annan adress. Den svenska avdelningen hade fått egna lokaliteter vid Djurgårdsvägen 3 och kallades nu för Svenska blindskolan. Men året därpå började fortsättningskriget så eleverna blev igen hemförlovade. I januari 1943 fick rut och hennes syster som krigsbarn åka över till Tomteboda blindinstitut i Solna, Sverige. Också där blev Rut en ofta sedd låntagare vid skolans punktskriftsbibliotek. I juni 1945 tog perioden på tomtebodaskolan slut och skolgången kunde fortsätta hemma i Finland.
Efter avslutad skola arbetade Rut några år på Fazers karamellfabrik. Parallellt med jobbet läste hon till mellanskolexamen på aftonläroverket. Sedan gifte hon sig med Hugo Ekström och flyttade till Sverige. Där fick hon jobb som korrekturläsare. 
Efter en tid bytte hon arbetsplats och blev diktafonskrivare vid Södertörns tingsrätt, ett jobb som hon kom att sköta i 25 år fram till sin pensionering. Vid sitt hus i Haverdal i Halland, hade Rut en prunkande trädgård med massor av blommor. Hon var också simintresserad, så hon lät göra en swimming pool på husets tomt. 
Hedersmedlem i Syskonbandet
Bland sina andra intressen betonade hon: Musik, läsning och stickning. Hon stickade mycket och sina alster skänkte hon till behövande. Rut hade en kristen livssyn och deltog i gemenskapsdagar och andra aktiviteter inom Kristna synskadades förening Syskonbandet i Sverige. Där utsågs hon också till hedersmedlem. Hon satt med i styrelsen, i barn- och ungdomsrådet och i föreningens valberedning. Men Rut glömde inte sitt gamla fosterland. 
Hon deltog i Brailledagar och andra evenemang i Finland. Rut var en mycket aktiv punktskriftsbrukare och använde sig av punktskriften i sitt dagliga liv. Och hon medverkade också i punkttidningen Oss emellan med kolumner och läsartävlingar. Hedersmedlem i Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf blev hon på 1980-talet, då vi konstaterade att endast några få av medlemmarna som varit med och grundat FSS år 1946, längre fanns kvar bland oss. 
Rut deltog som 16-åring i det grundande mötet, vilket hölls på den dåvarande Svenska blindskolan. Vi är många i FSS som bevarar minnet av Rut Ekström med glädje och tacksamhet. Hon var en person med förmåga till medkänsla och sann medmänsklighet i förhållande till sina medvandrare. 
 ———
Radio- och tvbladet upphör
Utgivningen av Radio- och TV-bladet i punktskrift upphör i slutet av året 2020. Sedan 2008 har FSS hedersordförande Karl-Oscar Skogster fungerat som redaktör för programbladet som utkommit varje vecka.
Vi vill rikta ett jättestort tack till Kalle för den gedigna insatsen alla dessa år.
———
SOS Aktuellt är nu FUNK.
SAMS- Samarbetsförbundet kring funktionshinder presenterar ett välbekant språkrör i ny tappning,
SAMS tidning SOS Aktuellt har blivit Funktionsrätt i samarbete (FUNK.). 
Med ny chefredaktör, ny look och allt större fokus på samhälle och socialpolitiska frågor vill FUNK. informera, överraska och vidga vyer. Chefredaktör för tidningen är Mikaela Remes.
———
Lindgren är årets studerande
FSS styrelseledamot Fredrik Lindgren från Tenala har blivit vald till årets vuxenstuderande 2020 vid Axxell. 
Det är nionde gången som yrkeshögskolan Axxell premierar en duktig studerande med titeln årets studerande. 
Bland anna Lindgrens positiva envishet, målmedvetenhet, goda studieframgångar och alltid goda humör nämns som några orsaker till att just han tilldelades diplomet.
———
Tre tips för att klara av coronajulen
Julen närmar sig med stormsteg, och om coronasituationen fortsätter som hittills rekommenderas inga stora släktkalas i år. För många kommer högtiden att kännas annorlunda då julevenemang ställs in och de sociala kontakterna begränsas. Svenska psykologen Katarina Blom hoppas ändå att tiden kunde kännas som en ljusglimt i den mörka vintern för så många som möjligt. Här är hennes fyra tips för att få ut det mesta av coronajulen.
1. Julpynta för din egen skull
Det gäller att fråga sig vad man själv gillar med julen, utöver den sociala aspekten.  Drömmarnas jul kanske inte blir av i år, men små konkreta handlingar kan ta en närmare det önskade läget.
Även om det inte vore möjligt att dela julen med nära och kära denna gång kan man göra saker för sin egen skull: gillar man att ha det fint hemma så lönar det sig att pynta julgranen, även om barnbarnen inte kommer på besök. Många gör associationer utifrån sina sinnen, att det doftar eller smakar jul. Om man gillar pepparkakor ska man köpa pepparkakor. En annan kan få julstämning av julpyssel och av att stoppa in nejlikor i apelsiner. 
– Vad har tidigare gett dig värme i bröstet under julen? Enkla upplevelser kan vara en liten källa till njutning och ge känslan av uppskattning, säger Blom.
2. Ta vara på det gemensamma i de exceptionella omständigheterna
Varje år finns det ofrivilligt ensamma personer som julen är extra tuff för. I år är det fler som sitter i samma båt, och det kan ge lite tröst att finna det gemensamma mänskliga i situationen, poängterar Katarina Blom.
Om man inte kan fira med familj och vänner, kanske man känner någon annan som också sitter för sig själv och längtar efter samvaro. Och även om det inte går att sitta en hel kväll tillsammans, kan man gå ut på en liten julpromenad eller hålla kontakt virtuellt. Att skicka julkort, julpyssel eller paket per post är också ett sätt att få andra att känna sig ihågkomna. 
– Vi människor mår bra av att göra goda handlingar för andra.
3. Digitalt är bättre än ingenting
De som inte kan fira tillsammans kan fira via ett videosamtal. Ju mer kontakt vi har med varandra, desto mer ökar välmåendet, också om vi inte fysiskt befinner oss på samma ställe.
– Även om vi känner mest samhörighet när vi möts fysiskt, känner vi ändå mer samhörighet när vi träffas med video, än utan video. Och vi känner fortfarande mer samhörighet om vi hörs med någon per telefon, än om vi inte hörs alls, säger Blom. 
Många av dem som saknar kontakter önskar sig sällskap, men vet inte hur man borde gå till väga. För den som känner att problemet är stort och överväldigande rekommenderar Blom att bryta ner det och ta små steg, exempelvis genom att delta i digitala träffar som ordnas av föreningar. Det gäller att inte underskatta småpratet. Man ska inte ställa ribban för högt, utan testa att ta initiativ genom att berätta hur man har det, hur året varit, eller vad man ser fram emot med julen. Hellre småprata om vädret än inte prata alls, anser Katarina Blom.
– Undersökningar visar att vi mår jättebra av småprat. Vårt välmående hänger alltså inte bara på de innerliga långa samtalen – att växla några ord med grannen eller personer på ett digitalt event kan visa sig vara mycket betydelsefullt.
———
Aktuellt i distrikten
———
Vi ordnar ingen traditionell julfest i år på grund av Corona. I stället bjuder vi på kaffe och jultårta åt våra mindre grupper. Kansliet är stängt mellan jul och trettondagen, 23.12.2020-6.1.2021. Efter julpausen inleder vi verksamheten igen med föreningsträff på Fyren, tisdagen 12.1.2021 kl. 18 med Kristine Ek från Minnesrådgivningen som föreläsare. 
Onsdagen 13.1 startar punktskrift med Leif Nybohm, gruppen träffas varje onsdag kl. 9-10.30 på Fyren.  
Även vattengymnastik och konditionsträning på Östanlid planeras preliminärt att starta 13.1. Grupp 1 samlas kl. 11.45 och grupp 2 kl. 12.30.
Mimosel damerna träffas varannan torsdag (jämna veckor) kl. 13-15 på Fyren med Sol-Britt Björkgren som ledare. Årets första Mimosel träff blir torsd. 14.1 och därpå följande 28.1.
Handarbetsgruppen "Rätstickorna" med Agneta Cederberg träffas varannan mån-dag (ojämna veckor) kl. 12-14 på Fyren. Nästa träff hålls måndag 18.1 och följande 1.2.
NÖSS karagrupp träffas nästa gång torsdagen 21.1 kl. 12.30-14.  
Vill du äta lunch i trevligt sällskap? Kom med på föreningens Lunchträffar, som hålls i regel sista fredagen i månaden. Nästa lunchträff blir preliminärt fredagen 29.1 kl. 12.
Föreningsträffen i februari hålls preliminärt 9.2 kl. 18.
Vi håller avstånd, använder munskydd och handdesinficering! stanna hemma om du har förkylningssymptom! Det kan bli ändringar i programmet! Följ med annonseringen om verksamheten på www.fss.fi/noss, i ÖT:s föreningsspalt på lördagar och Medlemsbandet eller av Ann-Sofie Grankulla, som också tar emot anmälningar på tfn 044-7234 888 och 06-7234 880 eller e-post: noss@multi.fi  
Man kan även ringa föreningens ordförande Bengt Ahlvik, tfn 0500-778 694 (under vardagar) eller via e-post: bengt.ahlvik@gmail.com.  Välkomna med i vår verksamhet! ö Styrelsen och Ann-Sofie.
Styrelsen för Norra Österbottens Svenska Synskadade r.f. tackar medlemmar och personal både inom NÖSS, de andra distriktsföreningarna och förbundet FSS för gott samarbete under det gångna året och samtidigt tillönskar vi alla En God Jul och Ett Innehålls- och Framgångsrikt Nytt År 2021!
Ann-Sofie Grankulla och Nina Strömsnäs på Fyren tillönskar alla En Fridfull Jul och Ett Gott Nytt Virusfritt År!
——
Svenska Synskadade i Mellersta Nyland 
Eftersom coronaläget har förvärrats i huvudstadsregionen har föreningen inga träffar, ingen motion eller kurser för medlemmarna under slutet av år 2020 och i början av år 2021.
Verksamheten i samarbete med Folkhälsan kan kanske komma igång i medlet av januari. Men vi kan inte nu ta nya anmälningar. Föreningen informerar direkt höstens deltagare om fortsättningen år 2021.
Det är också oklart när programverksamheten och träffarna kan startas 2021. Föreningen återkommer i början av året med ny information.
Föreningens styrelse har uppdaterat medlemsträffarnas säkerhetsföreskrifter. Tvättning eller desinficering av händerna är obligatoriskt och användningen av munskydd är önskvärt. Föreningen erbjuder desinficeringsmedel samt vid behov engångsmunskydd under träffarna. Vi beaktar säkerhetsavstånd samt önskar att deltagare som har influensaliknande sjukdomssymtom inte deltar i evenemangen med tanke på andras säkerhet. Deltagarantalet är också begränsat till max 10 då det är möjligt att träffas.
Föreningens kansli och öppettider;
Som ovan framgått är verksamheten minimal på grund av coronaläget i huvudstadsregionen. Kansliet och personalen kan dock nås ännu till onsdagen den 16.12.2020. Under tiden 17.12.2020 till 10.1.2021 är telefondejouren och kansliet dock stängda. Meddelanden kan lämnas via svararen eller till föreningens e-post. 
Föreningens höstmöte 21.11.2020 återvalde Petri Nokkala till föreningens ordförande år 2021. Också styrelseledamöterna Monica Andersson, Carola Blomstedt, Camilla Hellstedt och Marita Ikäheimonen återvaldes. Enligt föreningens nya stadgar väljer styrelsen inom sig vice ordförande för år 2021.
Föreningen tackar alla samarbetspartners, finansiärer, förbundet och övriga distriktsföreningar för år 2020. 
God Jul och Gott nytt år! -Styrelsen för Svenska synskadade i mellersta Nyland rf.
Kontaktuppgifter: Parisgränden 2 A 1, 00560 Helsingfors. Telefon 0400-269553, e-post: kansliet@ssmn.fi.
——
Svenska Synskadade i Västnyland
Föreningen har fått en ny styrelse för nästa år. Göran Sjöstedt fortsätter som ordförande och Thea Lindholm blir vice ordförande. Till ledamöter i styrelsen valdes Kenneth Danielsson, Niklas Wikström, Nina Wendelin, Fredrik Lindgren och Rolf Holmberg. Under höstmötet godkändes även budgeten och verksamhetsplanen för 2021. Nya stadgar för föreningen upptogs till andra behandling, med en ändring godkändes stadgarna och de tas upp till tredje behandling vid vårmötet 2021.
Föreningens julfest är inhiberad på grund av det rådande coronaläget. Istället för julfest kommer alla ordinarie medlemmar att få en julgåva hemkörd i slutet av vecka 50 eller i början av vecka 51.
Herrklubben, boccian och curlingen samt frågesporten tar en paus och vi hoppas återkomma med program i början på nästa år, men följer samtidigt statens och kommunernas restriktioner och rekommendationer för sammankomster.
Föreningen önskar våra medlemmar en god jul och gott nytt år. Jul och nyårshälsningar går även ut till förbundet FSS, distriktsföreningarna Mellersta Nyland, Norra Österbotten, Vasa, Åboland, Åland, Östnyland samt till våra övriga samarbetsparter.  
Om du har tankar eller frågor, kontakta verksamhetskoordinator Alexandra Helander på telefonnumret 040-7786295 eller via epost ssvn@brev.fi.
——
Svenska Synskadade i Östnyland
God Jul och Gott Nytt År 2021 önskar styrelsen. Kajutan har julstängt 21.12-20 – 11.01-21.
Vi börjar året tisdagen den 12.1 med nyårs kaffe och fritt samtal på Kajutan kl 10-11.30.
Och kaffestunden fortsätter tillsvidare på tisdagar kl 10-11.30 följ med i Medlemsbandet och Synvinkel.
——
Vasa Svenska Synskadade
Trivselcafé aktivt seniorliv har avslutat träffarna för denna termin. Carina Blom är tillbaka som gruppledare och planerar i skrivande stund för vårterminen. Följ med på Medlemsbandet och i Torgplatsen i Vasabladet 30.12 när trivselcafé startar nästa år.
Punktskrift ordnas på ÖF med början onsdag 13.1 kl.10-13.30 med kaffepaus kl.11.30. Ritva Hagelberg och nygamla Börje Kukkonen undervisar i punktskrift. Ta kontakt med kansliet om du vill lära dig ett nytt språk, så ordnas det på bästa sätt.
Folkhälsan planerar i samarbete med VSS att starta vattengymnastiken med endast en grupp. Kursen hålls under söndagar 17.1 – 9.5.2021 kl.12.30-13.15. (15 ggr) Ingen vattenjumppa 28.2 och 4.4. Max antalet är 10 personer och deltagarna antas i den ordning som anmälan kommer in. Om intresset blir stort överväger Folkhälsan att försöka ordna en grupp till.  Ledare är Emma Storvall tfn.040-911 7387. Obligatorisk anmälan. Kom ihåg att hålla avstånd i bassängen och om du ändå känner dig otrygg, använd munskydd. Kontakta kansliet om du undrar över något. Obligatorisk anmälan senast 11.1
Sjunga ut julen i Närpes ordnas i Närpes församlingshem, torsdag 14.1.2021 kl.13 (ifall världsläget så tillåter).
Vi äter julgröt och får lyssna till Lasse Eriksson m.fl. Diakon Anders Blomberg från församlingen deltar även. Dagen kostar 10€/person och innehåller både buss, program och traktering i Närpes. Bussen startar i Oravais kl.10.30 och kör riksåtten/strandvägen till Närpes. Mera info senare. Så följ med i föreningsspalten, på medlemsbandet samt i Torgplatsen 30.12.2020. Sista anmälningsdag är 11.1 före kl.14..
Kontaktinformation:
Alla anmälningar görs till verksamhetsledare Febe Mörk på tfn 045-321 3320 (må-to kl.10-12) eller per e-post: vasasynskadade@gmail.com.
Du hittar även info om oss på http://www.fss.fi/sv/distriktsforeningar/vasa samt på vår facebooksida: https://www.facebook.com/vasasynskadade.
Om du har ärende till föreningen utanför kanslitiden kontakta ordförande Bernt Snygg, tfn 050-520 6235 eller per e-post: bernt.snygg@gmail.com.
Vår rehabiliteringsrådgivare Ulla-Britt Ingman är anträffbar i Vörå på Campus Norrvalla, måndag-torsdag på tfn 050-561 2950 eller ulla-britt.ingman@fss.fi.
Styrelsen och Febe önskar alla medlemmar, vänner, samarbetspartner och personalen på FSS en riktigt fridfull julhelg och ett mycket bättre år 2021!
Ta hand om varandra och håll er friska så tar vi nya tag under nästa år!
Febe Mörk håller jullov och då är både telefonen och kansliet stängt 22.12-3.1.2021.
——
Åbolands Synskadade
Nu packar Åbolands synskadade rf ihop både stort och smått i Sydvästen i Åbo.  
FSS som äger lokalen kommer att sälja den. Föreningen har sökt olika lösningar för en fast punkt, för mindre sammankomster och kansliarbete. En lägenhet på ett rum och kök och badrum i ett höghus i Parsby har nu hyrts. När det igen är möjligt att träffas i större grupper kan föreningen hyra in sig i lämpliga lokaler både i Åbo, Kimito och Pargas. En del inventarier flyttar med till Pargas, en del kommer att säljas. Den nya adressen är Elmgrensvägen3 A, våning 1. Lokalen ställs i ordning under december 2020 och januari 2021. När coronaläget lugnat sig kommer ”Öppet Hus”- tillfällen att ordnas i den nya lokalen
Vid höstmötet i november omvaldes Harold Henriksson till ordförande och Barbro Sipilä till viceordförande, styrelsemedlemmarna består av Oskar Karlsson (ny) Harry Henriksson och Anne-Marie Nygrén med Erik Törnkvist och Maj-Gret Sundman som ersättare. Annica Forsell fortsätter som verksamhetsgranskare med Margita Vainio som ersättare. Föreningens kassör Åsa Gustafsson avsade sig fortsatt uppdrag för nästa verksamhetsår. Beslöts att införa en medlemsavgift på 10 euro per år.
Föreningen vill utveckla smågruppsverksamhet, tematräffar, hobbygrupper och samtalsgrupper också i samarbete med andra aktörer. Ge förslag på vad du vill delta i.
Föreningen kommer att skicka ut ett par medlemsbrev per år med information om verksamheten.
Förbundets höstmöte hålls den 19.12, digitalt, kontakta Harold om du anmält dej för deltagande
Telefon till Harold: 050 5166520, kansli: 0400151322 (kl 12-14 tisdag o fredag).
——
Ålands Synskadade
Just nu sker en del förändringar på aktivitetscentret Ankaret:
Skrubbar och förråd på Ankaret håller på att redas upp. Vet du med dig att det finns något där som är viktig att spara eller som är ditt – ta kontakt.
•För att förbättra ljudet och kunna minska ljusinsläppet sätts sammetsliknande gardiner upp runt hela salen. 
•Skrivaren har flyttat ut från kansliet till samlingssalen – den kan ibland blippa till är man går förbi, så bli inte rädd.  
•Det står en fåtölj inne på toaletten i hallen. Den används när fotvårdaren kommer.
•Borden i samlingssalen är placerade som ETT stort bord mitt i istället för två långsmala. Behövs det så flyttas borden i sär. Så länge vi får plats runt ett stort bord så är trevligare att sitta mitt emot varandra än med ryggarna mot varandra.
19 december till 6 januari, dvs över jul och nyår håller Ankaret och kansliet stängt. IT- och taltidning stödet är delvis tillgängligt via telefon. Kansliet öppnar igen efter trettondagen torsdagen den 7 januari.  Under våren ändras arbetstiderna. Charlotta nås då måndag till torsdag klockan 9.00 – 15.30. Maria nås tisdag och torsdag klockan 9 - 15.30. Med reservation för möten och luncher. Om du är på väg till Ankaret ring gärna före. 
Ålands synskadade styrelse nästa år består av:
För perioden 2021-22
•Börje Troberg (omvald), 
•Rolf Söderlund (ny), 
•Lars Carlssund (ny), 
För perioden 2021
•Dorrit Mattsson, 
•Sanna Söderslund (ny),
•Kurt Lind (ny). 
Vi hälsar de nya styrelsemedlemmarna välkomna och tackar dem som avgått för arbetet de lagt ner i föreningen under sin mandat tid. 
2021 års första månadsträff blir måndagen den 11 januari klockan 14.00 på Ankaret. Ekki Söderdahl och Monica Johansson gästar oss med sång och gitarr. De spelar sina blandade favoriter.
Julhälsning från Ankaret – vi alla, styrelse, engagerade och personal önskar dig en gemytlig jul med doftande pepparkakor och fina julminnen. Har du tid över så kanske det är dags att ringa en gammal vän eller bekant som du inte pratat med på länge – många är ensamma i dessa pandemi-tider. 
Kontaktinformation;
Besöksadress till Ankaret
Johannebovägen 7
22100 Mariehamn
Om du är på väg till Ankaret ring gärna före. Någon är oftast på plats måndag till torsdag klockan 9.00 - 15.30 med reservation för möten och luncher.
Organisationssekreterare, Charlotta Solax jobbar tisdag till fredag. Från 7.1.2021 nås Charlotta måndag till torsdag kl 9.00-15.30. Mobil: 04573438950, e-post: aland.syn@aland.net
IT-stöd och taltidning, Maria Åbonde. Jobbar torsdag och fredag. Från 7.1.2021 nås Maria tisdagar och torsdagar klockan 9.15.30. Mobil: 0406800950, e-post: it.syn@aland.net.
Organisationssekreterare, Charlotta Solax, Mobil: 04573438950, e-post: aland.syn@aland.net.
IT-stöd och taltidning, Maria Åbonde, Mobil: 0406800950, e-post: it.syn@aland.net.
——