Synvinkel nr 5, 2021
———
Synvinkel är organisationstidning för Förbundet Finlands Svenska Synskadade. Tidningen utkommer med 8 nummer/år i svartskrift, punktskrift, som taltidning och som elektronisk version, se www.fss.fi/aktuellt/fs. Kan också fås som e-postbilaga. Årgång 110. 
Utgivare: Förbundet Finlands Svenska Synskadade rf, Parisgränden 2 A 1, 00560 Helsingfors. Tfn 09-6962 300. Chefredaktör: Helene Wallin Tfn 044 712 3017, e-post: helene.wallin@fss.fi. Meddelanden och annonser mottas av chefredaktören. 
Prenumerationer och adressändringar: FSS kansli, tfn 09-6962 300, e-post: kansliet@fss.fi
Pärmen: Parafriidrottaren Iida Lounela sitter på en höjdhoppsmadrass på Djurgårdens idrottsplats i Helsingfors. Solen skiner och hon har solglasögon på och det bruna håret i en hästsvans. På sig har hon träningskläder. Hon ler mot kameran.

———

Paralympiaden lyfter allas rätt att röra på sig

Våra kroppar är gjorda för att röra på sig

Nu kan synskadade äntligen spela fotboll i Finland

Dagstidningar var en hjärtesak för Bror-Gustav Brander

Från magnetofon till cd och mobiltelefon

Verkstad för dig som vill lära dig syntolka

Jubileum firades med glatt jordgubbsrally

Började idrotta som fyraåring – nu siktar Iida Lounela på OS

Aktuellt

Händer i distrikten

Paralympiaden lyfter allas rätt att idrotta
Text: Helene Wallin

Jag är stolt över svärfar. Han är åttiotvå. Två gånger i veckan går han på gym med ”grabbarna” och dessutom är han ute och promenerar ett par gånger i veckan. Han ser yngre ut än vad han är, hämtar barnbarnen och läser dagstidningen, använder iPhone och det är först under senare år han har börjat klaga på att han känner sig trött i kroppen, trots att han två gånger haft cancer. Coronapandemin tvingade honom till stillasittande, men efter två vaccinationer vågar han röra sig friare.

Nyligen avslutades Paralympics i Tokyo. Förutom alla spännande idrottsprestationer lyfter tävlingen upp allas rätt och förmåga att idrotta oberoende de fysiska förutsättningarna. Redan i små doser ger vardagsmotion, som att promenera och utföra hushållssysslor en positiv effekt på hjärnan och kroppen. Börjar man träna blir hälsoeffekterna ännu större. Bland annat bildas proteinet BDNF (Brain-derived neurotrophic factor), som kan vara till hjälp vid minnessjukdomar, depression och inlärning. I musklerna lagras olika livsviktiga substanser såsom antioxidanter, förutom att rörelse gör att vi mår mentalt bättre.

Det är lättare att röra på sig som äldre om man redan fått vanan att idrotta och motionera i unga år. Därför har vi alla ett ansvar att se till att stötta barn så att de så tidigt som möjligt får möjlighet att testa på olika aktiviteter i skolan och på fritiden. Barn med funktionsnedsättningar rör sig mindre än de som inte har denna egenskap, och de behöver särskilt mycket stöd för att få in idrott i vardagen. Att de inte deltar kan bero på många orsaker, att de inte vet vilken idrott passar för dem, begränsad tillgång på ledare och rädsla för att delta. I många fall kan det även vara svårt att hitta information om idrottsmöjligheter nära där man själv bor.

Finlands Paralympiska kommitté är med i ett pilotprojekt som heter Valtti sedan 2016. Målet är att hjälpa barn och unga med särskilda behov att hitta en motionsform och jobba för att ta bort hinder för att barn med särskilda behov exkluderas.

På Finlands Paralympiska kommittés hemsida finns registret Löydä oma seura (Hitta din egen förening, på finska). Där kan den som har en funktionsnedsättning gå in och leta efter olika grenar och sporter nära där man bor. Ta chansen att öppna upp idrotten för fler och få nya medlemmar genom att registera er idrottsförening på hemsidan. Det inneboende behovet att röra på sig och leka är universell, och alla borde kunna vara aktiva i sitt idrottande och motionerande.  
———

”Våra kroppar är gjorda för att röra på sig”
Text: Helene Wallin

Promenader och styrketräning hemma höjer på ett enkelt sätt konditionen. Det ska kännas roligt, säger Melinda Backlund, som är medicinsk tränare.

Våra kroppar är gjorda för att röra på sig. Träning bidrar till både fysisk och psykisk hälsa och välmående.

– Det finns så många fördelar som kommer med rörelse. Vissa fördelar syns inte som sänkt blodtryck, medan andra märks som större muskler. Forskning visar att vi mår bättre när vi rör på oss. Stillasittande är en av våra främsta hälsofaror i dag, säger Melinda Backlund, som arbetar som medicinsk tränare i Vasa.

I detta nummer av Synvinkel tipsar Melinda om tre enkla övningar man kan göra hemma för att bygga upp styrkan i sina muskler. Man kan göra övningarna utan hjälpmedel för att komma igång med träningen.

– Att komma igång med motionerandet är en utmaning för många.

Det man kan tänka på om man har svårt att röra sig ute på egen hand är att träningen inte behöver vara invecklad eller göras på ett gym, utan att man med enkla medel kan träna hemma.

– Tränar du regelbundet kommer kroppen att vänja sig och bli van vid motion. Till sist kommer du att märka att om du glömt någon träning kommer du att känna att något är borta, säger Melinda Backlund som jobbat med friskvård sedan 2008.

Träna själv eller i grupp
Den som behöver hjälp för att komma igång kan kontakta en medicinsk eller personlig tränare via ett gym eller hälsocentral.

– Han eller hon hjälper dig att hitta rätt i träningen, tar fram ett träningsprogram och följer regelbundet upp hur det går och motiverar.

Man kan också ansluta sig till en motionsgrupp eller gå på gym med hjälp av ledsagare.

– Vi är alla olika individer. Vissa tycker det känns bäst att träna själv, medan andra lättare kommer igång tillsammans med andra. Det lönar sig att höra sig för om det finns personer som är intresserade av att röra på sig i bekantskapskretsen. På promenader kan man be ledsagare eller vänner att följa med. Att träna ska vara roligt.

Att skapa rutiner för träningen är ett utmärkt sätt att få fart på träningen oberoende om man tränar själv eller tillsammans med andra, menar Melinda.

– Planera din träning väl, vad du gör, vilken tid, hur länge och när.  Annars är det lätt hänt att man bara skjuter fram det för att det inte passade idag.

Planera in korta pass – det kan räcka med 20 minuter. Planerar du in långa pass blir det kanske att du känner att du inte hinner idag och så hoppar du över den. Om redskap används under träningen är det bra att ha allting framme så det är lätt att träna. Hjälpmedel som hantlar kan man fixa själv.

– Vikter behöver inte vara köpta hantlar utan du kan göra egna vikter genom att fylla en liters plastflaska med sand eller kanske dina matkassar. Var påhittig och utmana dig själv. På det viset kommer du inte bara att bli stark utan också bli starkare.

Träna eller trilla

Melinda fokuserar i Synvinkel på övningar som tränar säte, ben och lår, eftersom de förstärker balansen.

– Beroende på vem man är och vilka behov man har kan träningen se olika ut. När vi åldras dör våra snabba muskelfibrer, som hjälper oss att hålla balansen vid fall. Då ökar risken för fallolyckor. Genom olika övningar kan vi bygga upp muskelfibrerna igen.

Behåller vi styrkan i benen skapar vi också en bättre livskvalitet för oss.

– Vi kan röra på oss bättre och kanske behålla eller skapa större socialt nätverk. Vilket i sin tur gynnar den psykiska hälsan.

Det man också ska tänka på är att all vardagsmotion är bra, uppmanar Melinda.

– Tänk på att det är stillasittande som är boven och försök att stiga upp och göra något med jämna mellanrum. Promenerar du utomhus tänk då på att gå på ojämna underlag, göra rörelser i olika riktningar, variera längden eller tiden och vikten. Träning för fötter i olika plan hjälper dig att behålla balansen, säger Melinda Backlund.

PT:n Melinda tipsar om tre basövningar att göra hemma

Övning 1 Tåhävningar. Stå med båda fötterna på golvet och gå upp på tå. Håll en stund uppe och gå sakta ner. Du tränar vaderna och balans. Behöver du hålla i dig för stöd går det bra.

Övning 2 Utfall i olika riktningar. Denna övning tränar balans och ben. Stå på golvet. Stig fram med höger ben och gå ner i knäböj och sedan upp igen. Utfallen gör du sedan i olika riktningar fram, åt sidan och bak. Efter höger ben utfall gör du vänster ben. I början kan du hålla i dig som stöd och behöver inte gå ner så djupt.

Övning 3 Power knäböj. En övning som tränar säte och lår och därmed balansen. Stå höftbrett och böj knäna och gå ner i sittande ställning. Kolla att knä och tårna går i samma riktning. Gå ner långsamt så långt att det känns okej. Gå upp så snabbt du bara kan. Du kan ha en stol bakom dig och sätt dig ner så att du nuddar stolen och sen direkt upp. Håll fast dig i stolskarmen om du behöver men lätta greppet då du inte längre behöver stöd. När du känner dig trygg knäböj utan stöd och stol och med hantlar eller vikter i händerna.

Bildtext: Man får ofta höra att balansen blir sämre med åren, men så måste det inte alls vara. Utfall är en bra övning, och kan göras med käpp eller något annat som stöd, säger Melinda Backlund.

Syntolkning: Den medicinska tränare Melinda Backlund coachar en kvinna utomhus. Kvinnan har en vinröd tränings t-shirt, kort grått hår och håller i en käpp samtidigt som hon gör ett utfall och skrattar. 

Bildtext: Svårt att komma igång? Att skapa rutiner för att röra på sig är ett utmärkt sätt att få fart på träningen, säger Melinda Backlund.

Syntolkning: Melinda Backlund har ljust långt hår som räcker till axlarna, svart t-shirt och hon ler in i kameran.
———

Nu kan synskadade äntligen spela fotboll i Finland
Text: Helene Wallin

I augusti samlades 40 fotbollsentusiaster i Raseborg på fotbollsläger. Ett fantastiskt läger, säger spelaren Susanna Halme, som var med och arrangerade lägret. Målet är att etablera blindfotbollen i Finland.

Nu har träningarna i Fotboll 5-a-side, även kallat blindfotboll, dragit igång i Finland. I augusti ordnades ett startläger i Raseborg. Hela fyrtio fotbollsintresserade deltog i lägret.

– Lägret gick bra. Vi var ett fantastiskt gäng, ingen klagade ens på att det regnade. Vi övade dribbling, passning, skott och hur man rör sig på planen. Seende fick träna på sina roller. Vi avslutade lägret med att spela matcher mot varandra, säger arrangören Susanna Halme från idrottsklubben Old Power.

Blindfotbollen bygger på hörseln och på spelarnas förmåga att kommunicera. Laget består av fyra utespelare försedda med ögonbindlar, en seende målvakt och tre guider runt om planen som hjälper till med att ropa ut kommandon om var bollen befinner sig. Själva planen är 40 gånger 20 meter och försedd med sarg. Fotbollen har bjällror för att höras.
   
Passningar en utmaning

En av deltagarna i fotbollslägret i Raseborg var den före detta elitidrottaren Jani Kallunki, som numera arbetar som massör. Han föddes med Lebers sjukdom och är blind sedan födseln. Kärleken till idrotten har han haft hela sitt liv. Redan som sexåring började han med brottning, och senare goalball och judo.

– Lägret kändes bra. Jag har alltid varit intresserad av att testa på nya sporter.  Jag har rätt bra koll på fotbollsplanen eftersom jag spelat goalball. Det som jag får öva på är hur man passar och dribblar. Jag kommer absolut att fortsätta träna fotboll, säger Jani Kallunki.

Ny sport i Finland
Det är idrottsklubbarna Old Power och Aisti Sport som ordnade fotbollslägret i Raseborg. I höst fortsätter träningarna med det långsiktiga målet att inspirera synskadade och etablera blindfotbollen i Finland.

– Det har inte funnits möjligheter att träna blindfotboll regelbundet i Finland. Nu har vi fotbollsträningar varje fredag i Vanda, säger Susanna Halme.

Hon hoppas att så många som möjligt kommer med så att laget kommer igång.

– Vi är öppna för spelare i alla åldrar med eller utan erfarenhet av blindfotboll. Vi behöver även seende som fungerar som domare, tränare, målvakter och målguider. Den som är intresserad kan mejla nvjalkapallo@gmail.com eller ringa mig på numret 040 8428 413, säger Susanna Halme.

Bildtext: Full fart på fotbollsplanen. Här får en av deltagarna i lägret iväg ett ordentligt skott med bollen.

Syntolkning: Här ser man två män och en kvinna på en fotbollsplan i Kisahalli i Raseborg. En av männen skjuter iväg ett ordentligt skott och svävar uppe i luften, han och kvinnan har ögonbindlar och gröna västar så man ser att de är en del av fotbollsspelarna. Bakom den finns en sarg, och där står två män som fungerar som guider och åskådare för spelet.
   
———
Dagstidningar var en hjärtesak för Bror-Gustav Brander
Text: Gunilla Löfman

Bror-Gustav Brander föddes år 1921 i Pargas. Han var intresserad av friluftsliv, fotografering, politik och handikappfrågor. FSS:s ordförande var han åren 1980–1985. Under hans tid började dagstidningar komma ut som taltidningar.

En morgon år 1926 när Bror-Gustav Brander var fem år var världen mörk för honom när han vaknade. Läkarna ansåg att det inte fanns något att göra. De trodde att det var den svåra influensa som han haft några månader tidigare som var orsaken till problemet. Efter något år började en del av synen komma tillbaka och som bäst hade han omkring tio procent av synen i behåll.

Skolgången klarade Bror-Gustav med hjälp av en privat lärare och ett förstoringsglas. Efter mellanskolan i Pargas fortsatte han vid reallyceet i Åbo. Under studentskrivningarna hade han en nykonstruerad prismakikare fastsatt på huvudet. När han studerade till diplomekonom vid handelshögskolan vid Åbo Akademi fick han nya vänner bland de äldre studiekamraterna som nyss återvänt från kriget. De åtog sig att högläsa studiematerialet för honom.

Efter studierna var Brander tvungen att konstatera att ingen ville anställa honom. Men han gav inte upp. Han fick statens räntefria lån och grundade en kolonialvaruaffär. Några år senare startade han i stället Agenturrörelse Oy Partimex med agenturer på allt från underkläder och plastleksaker till engelskt te och kontorsmöbler. Varorna förmedlade han själv per cykel.

När möblerna blev för dyra lade han ned verksamheten. I stället utbildade han sig till edsvuren översättare år 1972. Hans fru Else- Beth läste och han översatte. Förutom att han översatte betänkanden gällande kommunsammanslagningar och regionplaner översatte han också De blindas förbunds tidskrift Sokeain Airut. På svenska hette tidningen Tidning för Finlands blinda. Den utkom endast i punktskrift och utgivningen upphörde år 1991.

Åbolands synskadade och FSS

När FSS startade upp kretsar tyckte Brander och bröderna Ingman att det lät fånigt. De kände inga andra synskadade personer. Men de grundade en krets och till deras förvåning visade det sig att det fanns många synskadade i Åboland. Brander blev kretsens andra ordförande. För FSS var han den första ordföranden som var bosatt utanför Helsingforsregionen.

Valtava-reformen

I FSS 40-års historik tar Brander upp Valtava-reformen. Genom reformen överfördes en stor del av den offentliga servicen inom social- och hälsovården på kommunerna. Före reformen fick FSS stöd från socialstyrelsen för rehabiliteringsverksamheten. I samband med reformen överfördes finansieringsfrågorna till medicinalstyrelsen. Under Branders ledning förde FSS intensiva förhandlingar för att komma med på listan över producenter som i fortsättningen skulle få finansiering för sin rehabiliteringsverksamhet. Förhandlingarna var framgångsrika och i slutet av år 1983 undertecknades det avtal som tryggade finansieringen för  rehabiliteringshandledningen och anpassningskurserna för de följande åren. Den 1 januari 1984 trädde Valtava-reformen i kraft.

Taltidningar

I 40-års historiken beskriver Brander hur viktiga dagstidningarna som taltidningar är och skriver: ”Våren 1980 inträffade det man länge talat om, planerat, funderat på – något som en del tyckte var en omöjlighet, en utopi, men som andra trodde på och gick in för på fullt allvar. Den första taltidningsupplagan av en dagstidning var ett faktum. Det var tidningen Åland. ”Brander menade att det var en sensation för många synskadade att få en tidning tre gånger i veckan med rykande färskt material.”

Det ena dagstidningsprojektet efter det andra blev verklighet, till stor del tack vare frivilliga krafter. Samtidigt konstaterar Brander att FSS aldrig skulle ha klarat det här utan ökat stöd från staten och från olika kommuner. Man var dessutom tvungna att frångå det principiella motståndet mot insamlingar. Medan insamlingen pågick informerade man i dagspressen om att också synskadade behöver dagstidningar och att det är möjligt att producera och distribuera sådana. Man framförde att tidningshusen borde få ett extra presstöd för att de skulle kunna ge ut taltidningar. Presstödet förverkligades aldrig. Men Bror-Gustav som skulle ha fyllt 100 år i år skulle nog ha varit både förvånad och glad över det nuvarande digitala utbudet av taltidningar.

Bildtext: Belönades. Finlands Svenska folkting hedrade Bror-Gustav Brander med förtjänstmedalj i brons vid svenska dagen-festen i Sibeliusmuséet i Åbo den 6 november 1987.

Syntolkning: Bilden är ett foto av ett porträtt av Bror-Gustav Brander som hänger på FSS kansli i Helsingfors. Han har mörkt kort hår, buskiga ögonbryn och tittar åt vänster. På sig har han en mörkblå kavaj och en blå slips med ränder.

Bildtext: Arbetar. I ett tidningsurklipp i Åbo Underrättelser från 1987 sitter Brander och arbetar vid sin skrivmaskin. Han framhöll alltid hjälpmedlens förträfflighet. 

Syntolkning: Brander sitter och arbetar vid sin skrivmaskin. Framför honom ser man en skärm med jättestora bokstäver. Han har vit skjorta.

———
Från magnetofon till cd och mobiltelefon
Text: Gunilla Löfman

För 55 år sedan spelades FSS första taltidning Medlemsbandet in på öppna magnetofonband. Sedan kom C-kassetterna, CD-skivorna och Pratsam. Nu kan man välja mellan många tidningar och olika sätt att lyssna till dem. 

Utgivningen av Medlemsbandet (MB) startade år 1966. Innehållet bestod av klipp ur den finlandssvenska dagspressen och Samfundet Finlands Svenska Blindas egna inslag. Det första året hade MB sextioåtta prenumeranter och utkom med elva nummer. På 1970-talet övergick man till att använda C-kassetter.  År 1981 blev MB en ren organisationstidning. Småningom blev det dags att överge kassetterna och att ta i bruk CD-skivor och CD-spelare. Sedan dök det digitala Daisyformatet och Daisyspelarna upp.

För nyheter ur dagspressen gav man i stället ut Presseko. Detta var ett försök att se till att synskadade fick tillgång till åtminstone en liten del av all den information som fanns i de tryckta tidningarna. Samma år började man också ge ut Radio- och TV-bladet på kassett men år 1988 övergick man till att ge ut bladet i punktskrift. Utgivningen av både Presseko och Radio- och TV-bladet har upphört. År 1991 startade utgivningen av Finlands Synskadade. Tidningen har sedan starten getts ut i punktskrift, i svartskrift och i tal. Tidningens namn är nu Synvinkel.

Dagstidningen som taltidning

Tack vare C-kassettens intåg kunde man börja producera också dagstidningar som taltidningar. Tidningen Åland var pionjär år 1980. Fjorton år senare utkom alla de dåvarande finlandssvenska dagstidningarna som taltidningar. På kassetterna fanns det inte plats för en hel tidning, vilket betydde att det var inläsarna som valde ut de reportage som lästes in. Kassetterna sändes i plastfodral till prenumeranterna. När man läst tidningen återsände man fodral och kassetter till taltidningsföreningen. På 1990-talet ersattes kassetterna av CD-skivorna.

Pratsam spreds via internet

I början av 2000-talet inledde Norra Österbottens svenska synskadade och några företag i Jakobstad utvecklandet av Pratsam-systemet genom vilket prenumeranterna skulle få sin tidning via internet. RAY beviljade understöd för projektet. År 2004 kunde man läsa in Jakobstads tidning på en inläsningsmaskin varefter det inlästa överfördes till en server. Prenumeranterna hade en specialbyggd taltidningsbox. När boxen knäpptes på tog den automatiskt kontakt med servern och det var klart att lyssna på taltidningen.

FSS kom med i projektet och tack vare bidrag från Stiftelsen Svenska Blindgården kunde övriga finlandssvenska dagstidningar stegvis övergå till Pratsamsystemet. Nu fick alla taltidning samma dag som papperstidningen kom ut. År 2014 togs den finlandssvenska talsyntesen Samuel i bruk och tack vare detta kunde taltidningarna innehålla mycket mera material. 

Digitaliseringen går vidare

När det var dags att byta ut Pratsamboxarna överfördes distributionen av tidningarna till Näkövammaisten Liittos (NKL) nationella system. Tack vare understöd från STEA kan NKL låna ut Daisyspelare och lyssningsförbindelser till prenumeranterna. De åländska lyssnarnas spelare bekostas med medel från PAF på Åland. Med en Daisyspelare kan man lyssna till finlandssvenska dagstidningar och tidskrifter samt MB, Synvinkel, God Tid, Vi hörs och allt annat material som läses in i FSS studio. Vill man inte ha en Daisyspelare kan man använda telefonen.

Med appen Easy Reader kan man lyssna till MB och Synvinkel och med appen Pratsam Reader kan man höra på dagstidningarna och Kyrkpressen. Den anpassade telefonen Knappen finns för den som vill lyssna enbart till en eller två dagstidningar. Utvecklingen går vidare, användningen av CD-skivor upphör och utbudet av taltidningar växer till nytta och glädje för synskadade. Också Celias utbud av talböcker är digitaliserat.

Bildtext: Tekniken utvecklas. Med C-kassett och magnetofon kunde lyssnare få färska nyheter från dagstidningarna.

Syntolkning: På bilden ser man en gammal magnetofon. Den är brun till färgen. Bredvid magnetofonen ligger en kassett.

———

Verkstad för dig som vill lära dig syntolka
Text: Helene Wallin

Vill du göra film, teater, sport och konst tillgängliga för flera i samhället? Eller är du redan syntolk och vill lära dig mer? I höst ordnas en interaktiv verkstad för syntolkning på Luckan där samtalet får ta stor plats.

En interaktiv verkstad för syntolkning startar på Luckan i höst. Syntolkningsverkstaden, som ordnas i Luckans och FSS regi, bygger på ett nytt koncept, som tas fram tillsammans med personer med synnedsättning.

– Denna gång ville vi prova på något nytt. Förutom teori och praktiska övningar är syftet att få feedback av personer med synnedsättning, som kommer att delta i verkstaden. Att syntolka ska kännas naturligt för både syntolken och den som mottar syntolkningen. Speciellt för nya syntolkar är övning och positiv kritik viktigt, säger kommunikationschef Camilla Rusk från Förbundet Finlands Svenska Synskadade, FSS.

Syntolkning handlar om att förmedla bilder och återge det som händer ”mellan raderna” på till exempel teaterscenen, i filmen eller i konstverket man betraktar.

– Syntolken konkretiserar det outtalade som scenografin, miner och gester, säger Elin Sundell, som är producent på Luckan och utvecklar verkstaden.

Till förberedelserna hör att bekanta sig med verket, skådespelarna, sammanhanget och lokalen där syntolkningen sker.

– En syntolk tolkar inte bara under själva evenemanget utan gör också ett stort och viktigt förarbete inför själva syntolkningen. Syntolken möter ofta upp gruppen eller personen en stund innan evenemanget börjar och delar ut hörlurar och presenterar skådespelarna om möjligt.

Metoden riktar sig till personer med synnedsättning, blinda eller personer som vill ha stöd i att ta in eller tolka helheten.

I första hand är den interaktiva verkstaden i syntolkning riktad till FSS distriktföreningars syntolkar, men det finns även några platser för kulturarbetare. Man kommer att fokusera på arbetet som syntolk i kulturella sammanhang, men även prata lite om sport.

Inga speciella förkunskaper krävs för att gå kursen.

– Verkstaden riktar sig till både nya och erfarna syntolkar. Det är fint med en blandad grupp där man kan lära sig av varandra. Vi hoppas att så många som möjligt vill komma med, så att vi kan säkra tillgången av syntolkar i Svenskfinland, säger Camilla Rusk.

Som det ser ut i dagsläget bygger syntolkning på frivilliga insatser.

– I framtiden hoppas vi såklart att allt fler kulturinstitutioner och evenemangsarrangörer skulle ha syntolkar i egen regi och att syntolkning etablerat sig på nya sätt. 

Bildtext: Syntolkning. Elin Sundell, är projektledare på Luckan och utvecklar verkstaden där man lär sig syntolkning.

Syntolkning: Elin Sundell har långt ljust hår och svart tröja och ler mot kameran. Bakom henne finns en vägg där det står Luckan, namnet på hennes arbetsplats. På väggen hänger också flera tavlor och man ser ett rött draperi.

Bildtext: Teaterbesök. Syntolken beskriver hur det ser ut på scenen, miner och gester.

Syntolkning: Två unga kvinnor sitter bredvid varandra framför en scen. Ridån har ännu inte gått upp och de väntar på att teaterföreställningen ska starta. Den ena kvinnan har en öronsnäcka och den andra ett headset man kan prata igenom när man syntolkar.

———
Jubileum firades med glatt jordgubbsrally
För att fira att FSS fyller 75 lät sig styrelsemedlemmarna fotograferas mumsande jordgubbar. De söta jordgubbarna intogs på distans på olika håll i Svenskfinland. Supergott och smarrigt med jordgubbar och kalas, tycker vi.

Bildtext: Ordförande för FSS, Gunilla Löfman, njuter av sina jordgubbar i blåst, regn och sval temperatur, alltså det vi brukar kalla normal sommartemperatur, 19 grader.

Syntolkning: Gunilla Löfman sitter på ett berg med ett stort fat jordgubbar i ena handen. Med den andra handen stoppar hon in en stor jordgubb munnen.

Bildtext: Johan Sundholm gillar mogna jordgubbar.

Syntolkning: Johan Sundholm har ett fat med jordgubbar på köksbordet. Han har på sig en blå tröja med blixtlås och ser glad ut.

Bildtext: Paulina Hannus äter hemlagad bärkräm med jordgubbar, blåbär, hallon, krusbär, röda och svarta vinbär. 

Syntolkning: Paulina Hannus öser in en sked med bärkräm i munnen. Man ser att det är olika bär i krämen: jordgubbar, blåbär, hallon, krusbär, röda och svarta vinbär. Hon har svart t-shirt och mörkt hår.

Bildtext: Fredrik Lindgren intar sina jordgubbar utomhus i en bubblande dryck som serveras i ett champagneglas. 

Syntolkning: Fredrik Lindgren har ett champagneglas i handen. I glaset finns en bubblande dryck och hela jordgubbar. Det är sommar och han sitter på terassen iklädd keps och t-shirt. Bakom honom ser man en gräsplan och vatten.

Bildtext: Bengt Ahlvik, viceordförande i FSS, är ett jordgubbsfreak. De stora jordgubbarna som hamnat på hans bord dippas i vaniljsås med en förnöjsam min. 

Syntolkning: Bengt Ahlvik har dippat en jordgubbe i vaniljsås och håller på att stoppa den in i munnen. Han sitter utomhus och bakom honom ser man en ampel med vita blommor. Han har en finurlig min.

Bildtext: Andreas Kanto satsade på en rejäl portion jordgubbar och lakritsglass för att fira FSS 75-årsjubileum. 

Syntolkning: Andreas Kanto sitter vid ett vitt trädgårdsbord. På tallriken har han jordgubbar med lakritsglass.

Bildtext: Bernt Snygg äter jordgubbar naturella i skärgården tillsammans med sin schäferhund. Han sitter i en korgstol på terrassen till en rödmålad stuga.

Syntolkning: Bernt Snygg sitter i en korgstol på terrassen till en rödmålad stockstuga och äter jordgubbar. På golvet ligger hans schäferhund. Stugan ligger vid stranden och bakom honom ser man havet och en holme.

Bildtext: En glad Seppo Sjö dricker kaffe som avslutning på jordgubbsrallyt.

Syntolkning: Seppo Sjö har en blå smårutig skjorta och dricker kaffe ur en vit kopp. Han ser glad ut.

———
Utblick: WHO rapporterar om syn – vart är vi globalt på väg?
Text: Johanna Meriläinen

Behovet av ögonvård och rehabilitering kommer att vara en av de stora utmaningarna globalt inom hälsovården inom de närmaste årtiondena. Enligt WHO:s omfattande rapport World report on vision (2019) står vi inför ett förändrat sjukvårdspanorama: alla människor, ifall de lever länge nog, kommer att drabbas av någon ögonåkomma, som kräver medicinsk vård, under sin livstid.

Hela 2,2 miljoner människor i världen lever med en synnedsättning idag. Synnedsättningen är fyra gånger vanligare i medel- och låginkomstländer.

Tillgängligheten i vården, kostnader och den allmänna acceptansen att ta emot vård påverkar huruvida människor söker sjukvård för sina ögonproblem. Uteblir adekvat vård och rehabilitering ökar de funktionshinder en synnedsättning medför i det dagliga livet. Unga och barn kan uppleva försenade motoriska- och språkliga färdigheter samt emotionella och sociala färdigheter. Barn i skolålder med synnedsättning som inte får adekvat vård och rehabilitering har svårare att uppnå sin fulla potential och kan prestera sämre och därmed uppnå en lägre utbildningsnivå.

Studier har konsekvent visat drastiska konsekvenser för livskvaliteten hos personer som får en synnedsättning. Vuxna med synnedsättning deltar mer sällan i arbetslivet, upplever i högre grad ångest och depression. Seniorer med synnedsättning upplever igen i högre grad svårigheter med att gå, högre risker för frakturer, högre risker för kognitiva försämringar och en högre sannolikhet att i ett tidigare skede flytta till ett servicehem.

Stödet från en anhörig har visat sig vara guld värd och kan motverka en del av de risker som en synnedsättning kan medföra. Dock nämner WHO att den anhörige själv riskerar att drabbas av ångest och depression. Man spekulerar att detta beror på att personen måste balansera mellan sina egna behov och behoven hos hen de stöder. Vi behöver mer konsekvent stöd, vård och rehabilitering för både personen med synnedsättning och hens anhöriga för att motverka dessa bieffekter.

Orsaken till att synnedsättningar som glaukom och makuladegenration ökar är att medellivslängden ökar globalt.  Förutom åldrandet inverkar vår livsstil som minskade utevistelser, urbanisering och ökad skärmtid vår syn på ett negativt sätt, t.ex. kommer presbyopi att öka markant. Kostnadseffektiva åtgärder och ”bromsar” finns enligt WHO – men frågan är om vi använder dem effektivt nog?

Vård i god tid är väldigt viktigt och har visat vara ett effektivt sätt att förhindra eller bromsa utvecklingen av synnedsättning. Ett bra exempel som WHO lyfter upp är hur man i England 2003 startade regelbundna ögonkontroller för personer med diabetes. Efter sju år var inte mera diabetesretinopati den vanligaste orsaken i England till att utveckla blindhet inom den arbetsföra delen av befolkningen.  Att informera seniorer om vikten av regelbunden ögonkontroll och ögonhälsa har också gett goda resultat.

WHO påpekar att synrehabilitering har visat sig vara framgångsrikt när det gäller att stöda personer med synnedsättning. Det finns idag ett brett utbud av synrehabiliteringsinterventioner till förfogande: optiska, taktila eller talande hjälpmedel, olika appar och program till datorer och mobiler, saneringar i hemmet t.ex. belysningssaneringar och andra lösningar. Genom rehabilitering lär man sig hur man kan använda olika hjälpmedel och program, hur man orienterar tryggt och självständigt. Målet med synrehabiliteringen är att stöda ett så självständigt liv som möjligt med god livskvalitet med individuella anpassningar och lösningar.

Trots att världens hälsovård kommer att möta en allt större grupp personer som lider av ögonsjukdomar eller andra synutmaningar ser WHO positivt på de framsteg som redan nu gjorts globalt, speciellt i de fattigare länderna. Man arbetar för att få in god ögonvård i alla länders hälsostrategier.

Endast genom god vård och rehabilitering kan vi motverka problemen. WHO ser ljust på de tekniska lösningar och framsteg som redan finns inom synrehabiliteringen och hur vi i framtiden kommer att ha allt större nytta av dem.

Skribentens kommentar
 
Inom FSS arbetar vi varje dag för mycket av det som WHO efterlyser i sin rapport. Ögonvården i Finland är god i internationell jämförelse. Men vi ser dock regionala skillnader och speciellt i möjligheterna att få vård på svenska.  Vi jobbar varje dag för att minska på dessa skillnader. Vi upplyser allmänheten och vi stöder personer på individnivå. Vi håller oss à jour med de nyaste tekniska lösningarna, den bästa rehabiliteringen och de mest praktiska modifieringsmöjligheterna för hemmen, skolan eller arbetsplatsen. Vi ger råd och stöder alla som har frågor kring sin eller sin närmastes syn – ta kontakt!

———

Började idrotta som fyraåring – nu siktar Iida Lounela på OS
Text: Helene Wallin

Sprintern Iida Lounela är den finska parafriidrottens nya talang. I somras vann hon brons på 400 meter sprint i EM. Nu är siktet inställt på OS 2024. ”Det är känslan av att vinna över mig själv som är min starkaste drivkraft. Min synnedsättning har sporrat mig”, säger sjuttonåriga Iida.

Det blev finskt brons när sjuttonåriga Iida Lounela för första gången deltog i EM i parafriidrott i Bydgoszcz i Polen i somras. Medaljen blev en överraskning för alla och inte minst för hennes själv. I finalen på 400 meter sprint sprang hon 67, 01 vilket är nytt finländskt rekord.

– Det var en helt fantastisk känsla att springa i mål som trea i en tävling med vuxna idrottare och att känna stämningen på arenan. Jag var väldigt fokuserad innan starten, och hade knappt fått i mig någon mat.  

Vi träffas på Djurparkens idrottsplan i Helsingfors där hon lugnt joggar fram längsmed den ovala banan. Hon bär solglasögon och det bruna håret är uppsatt i en hästsvans.

– Jag måste nästan alltid ha solglasögon eftersom jag är så ljuskänslig, jag brukar skoja att de är mitt varumärke.
 
Iida har idrottat hela livet

Iida Lounela var fyra när hon började idrotta, och åtta när hon började träna friidrott.

– Jag kommer från en idrottsfamilj. Mamma har tävlat i friidrott som ung. Min tre år yngre bror håller också på med friidrott. Pappa är förstås också engagerad, och skjutsar oss till träningar och tävlingar.        

Hon prövade på alla möjliga grenar, tresteg, höjdhopp, spjut, längdhopp, gymnastik och löpning. I högstadiet började hon träna på allvar och då blev 400 meter sprint hennes distans. Hon tävlar också i längdhopp.

– Det stod ganska snabbt klart att korta distanser passade mig bäst. Jag njuter på ett galet sätt av sträckan, eftersom jag får utmana mig själv.

Iida Lounela har achromatopsi. En medfödd ögonsjukdom som ger henne nedsatt syn, svårigheter att se färger och extrem ljuskänslighet. Tävlingarna infaller nästan alltid på sommaren när det är fint väder och sol, och att urskilja banan kan vara mycket svårt.  

– För vanliga människor innebär ljus att de ser bättre, men för min del innebär det att jag ser sämre. Fick jag välja skulle jag alltid träna när det är halvmörkt, det är då jag ser bäst, läser och gör läxorna. Solljuset bländar väldigt mycket.

Rör sig på egen hand i Helsingfors

Iida är sydösterbottning och uppvuxen i Ilmajoki. Till Helsingfors flyttade hon för två år sedan för att gå vid idrottsgymnasiet Mäkelänrinteen lukio, där hon kan satsa på idrott på heltid. 

– Det roligaste är att jag har fått många nya vänner som också vill satsa på idrotten. Jag och längdhopparen Vilma Berg, som också är parafriidrottare, brukar se till att köra minst ett träningspass tillsammans i veckan. 

Utmaningar finns i vardagen och i den nya miljön i Helsingfors, där hon ska lära sig att orientera sig. Men framför allt har flytten till Helsingfors gjort henne friare.

– Jag lever mycket genom mobilens kameralins, säger hon och plockar upp sin iPhone och visar hur man använder den som förstoringsglas genom att klicka tre gånger på knappen till höger. 

Här kan hon åka buss på egen hand. Mobilen använder hon också när hon står på busshållplatsen och vill veta hur många minuter det är kvar tills bussen kommer. 

– Jag ser inte bussnumret förrän den är riktigt nära, och använder sällan käpp på ställen som är bekanta. På Helsingforsregionens trafiks hemsidor, finns det information om var bussen befinner sig, så att jag vet vilken buss jag skall stanna.

Idrott på elitnivå är en livsstil

De kommande åren vill Iida Lounela satsa helhjärtat på idrott. Hon befinner sig först i början av sin karriär och vill nå den yttersta världseliten inom sprint och längdhopp. 

– Bronsmedaljen stärkte min motivation och självförtroende och jag känner mig ännu mer målmedveten än tidigare. Förstås vill jag vinna OS-guld på 400 meter i Paris år 2024. Det är min dröm.  Jag vet att jag kan springa mycket snabbare.

Förberedelserna har redan börjat. Hon har både sponsorer, vänner och tränare som hjälper henne. Idrotten styr mycket. 
– Man måste gå och sova i tid och äta ordentligt, och fundera på hur saker och ting påverkar träningen. Men jag ser det inte som att jag offrar någonting, tvärtom idrotten ger mig väldigt mycket. Det är ett val att ha den här livsstilen.

Under EM i parafriidrott ändrades Iida Lounelas klassificering från T13 till T12 och det kommer att underlätta tävlandet väldigt mycket. Det innebär att hon får ha en ledsagare som fungerar som hennes ögon när hon springer. 

– Jag är väldigt glad att jag flyttades till T12-klassen – med en ledsagare kan jag koncentrera mig på att springa och inte på att se.
 
Humor och envishet har tagit Iida långt

Att vara en målmedveten person med positiv inställning till livet ger henne kraft att förverkliga sina idrottsdrömmar. 

– Ärligt talat vet jag inte om jag skulle vara så framgångsrik om jag var seende. Mitt funktionshinder har fått mig att inte ge upp i första taget. Om jag bestämmer mig för något, gör jag allt för att nå det målet.  Jag tycker att det är viktigt att kunna skratta åt sig själv både inom idrott och vanliga livet. Det ska vara roligt att träna, även om det är på allvar.

Ibland unnar Iida Lounela sig lediga dagar och träffar kompisar eller går ut med hunden. Eftersom idrott bygger på prestationer är det viktigt att man använder sitt sunda förnuft så att kroppen inte skadas av överträning. 

– Vi bor i Munksnäs, och som sydösterbottning är det härligt att bo nära havet. Jag spelar även piano och lyssnar på ljudböcker, det är också en typ av avslappning.

Våga idrotta som synskadad

Iida Lounela tränar och tävlar både med seende och blinda. Det är hon van med från tiden i Ilmajoki.

– Jag började tidigt träna friidrott i grupper med seende. Det fanns ingen idrottsklubb för parafriidrottare där jag bodde, och då bestämde sig klubben Ilmajoen Kisailijat att ge mig en chans och märkte att det gick bra. Jag har inte velat låta mitt synproblem påverka för mycket och begränsa mig. Utan alltid försökt göra allt. Det gäller inte bara idrottsgrenar utan också miljöer och människor.  Visst kan det uppstå tuffa situationer, men jag ber alltid om hjälp om jag behöver, säger IIda Lounela.

Iidas bästa tips till de som är synskadade och vill hålla på med idrott är att göra det. Det är verkligen värt det, och dessutom får man många vänner. 

– Tro på dig själv och att du kan. Våga ta kontakt med idrottsföreningar. Till idrottsföreningar vill jag säga att vi som har en funktionsnedsättning själva kan berätta om vi behöver någonting, och att det inte alltid är nödvändigt med specialarrangemang. Jag har hela mitt liv tränat med seende. Har de varit några problem har vi löst det efterhand.

Iida Lounela
Idrott: Friidrott (huvudgren sprint 400 m).
Ålder: 17 år, i slutet av oktober 18.
Bor: Helsingfors.
Familj: Mamma, pappa och lillebror Henrik (14 år) och hunden Tara.
Klubb: Helsingin Kisa-Veikot (HKV).
Vilket är ditt största idrottsögonblick? Min första tävlingsresa utomlands till junior-VM tillsammans med två olika vänner. Alla lyckades och erfarenheten var fantastisk!
Största vinningen med att idrotta: Brons i EM 400 m, Guld i juniorernas VM på 400 m och i längdhopp, silver 200 meter i VM för unga.
Hobby: Simning, pianospel, vara ute i naturen och läsning.
Favorit mat: Nepalesisk mat.
Favoritplats på jorden: Mitt gamla hem i Ilmajoki där jag växte upp.

Bildtext: Snabb sprint. En normal träningsvecka för Iida Lounela kan innehålla sju till nio träningspass.

Syntolkning: Iida Lounela poserar på startstrecket på Djurgårdens idrottsplan i Helsingfors där hon brukar träna sprint och längdhopp. Håret är uppsatt i hästsvans och hon tittar in i kameran, redo att flyga iväg när startskottet går.

Bildtext: Målmedveten. Det är mycket min synskada som har gjort mig till den drivna person jag är, säger Iida.

Syntolkning. Iida står i skuggan av en björk när hon fotograferas. Denna unga tjej ser väldigt glad ut och har en blå träningstopp.
———
Aktuellt
———

Invigning av ny lokal i Vasa

Text: Helene Wallin

Efter att ha varit hemlösa i nästan ett och ett halft år är det äntligen dags för Vasa Svenska Synskadade att flytta in i sin nya lokal. Grejorna som förvarats i ett litet förråd i Smedsby och på det tillfälliga kontoret har nu transporterats till den nya adressen på Korsholmsesplanaden 44 i Vasa.

– Vi kommer att ha öppet hus tisdagen den 14 september mellan 13.00–17.00. Det är drop-in, dörren står öppen. Alla är välkomna förbi för att bekanta sig med lokalen. Vi bjuder på kaffe med dopp, säger verksamhetsledare Febe Mörk från VSS i Vasa.

Febe Mörk är väldigt nöjd med det nya verksamhetsutrymmet. Lägenheten ligger i första våningen till vänster om hissen, och består av ett alldeles nytt kök, kansli, kursrum och rum för arkiv och IT-material, samt ett stort samlingsrum.

– Vid renoveringen byggdes två rum om till ett samlingsrum, en vägg revs och en större öppning togs upp. Dessutom finns ett allrum eller myshörna där vi har en soffa, en länstol och ett bord.

Flytten från det tillfälliga kansliet till en yta på 160 kvadratmeter känns lyxig. Skylten från det gamla stället där det står Vasa Svenska Synskadade är på plats ovanför dörren.

– När man stiger in i lägenheten kommer man till en stor lång hall där en matta markerar var du skall gå och en stor klädhylla finns på vänstra sidan. Lokalen är synskadeanpassad på så sätt att trappor som hindrar saknas. Det finns även kontrastfärger i och med att alla väggar är vita och en mörkare list löper runt alla dörrar. I taket hänger de synanpassade jasmina lampor från den förra lokalen uppsatta. Den installationen betalades helt av FSS.

– Och ja, det mesta är renoverat, så det är fräscht och fint och en väldigt ljus lägenhet, för det finns stora höga fönster i alla rum, säger Febe Mörk och ser nöjd ut.
Bildtext: Kontrastfärg. Vasa Svenska Synskadade är skrivet med stora svarta bokstäver på väggen i den nya lokalen.   

Syntolkning: Vasa Svenska Synskadade är skrivet med stora svarta bokstäver på väggen i den nya lokalen, väggarna är vita.

———
Innehållsrik teaterresa till Raseborg

Text: Alexandra Helander

En solig söndag i juli anlände bussen till restaurangen Villa Smakhus i Ekenäs. Sommarutflykten till Raseborgs sommarteater hade börjat. Sammanlagt 32 deltagare fanns med från Östis, Mellis och Västis föreningar, som tillsammans planerat teaterresan. Efter den goda lunchen på Villa Smakhus färdades deltagarna till före detta Ekåsens sjukhus, numera Raseborgs stadshus. Författaren Tove Virta berättade om Ekåsens historik och läste upp olika berättelser från patienter och personal från sin bok ”Röster från Ekåsen”.
Efter det åkte bussen vidare mot Raseborgs teater och vi fick bli bekanta med skådespelarna som spelade i teaterpjäsen Peter Pan innan föreställningen började. Börje Broberg fungerade som syntolk och gjorde ett fint jobb i att återberätta det som hände i pjäsen och beskriva sinnesstämningen under pjäsens gång. Vädret var varmt men det kom några sköna vindpustar. Efter teatern åkte bussen tillbaka mot Ekenäs och därefter mot öster.

———
Dags att anmäla sig till lagsporter i Vanda

Nu startar höstens grupper för fotboll, ischockey och målboll i Vanda. Målgruppen är barn och unga i åldern 7–13 med synnedsättning som vill testa på lagsporter.

Grenarna utövas på anpassat vis. I målbollen spelar man med en boll med pingla i, och spelet handlar om att skjuta och försvara, i fotbollen används en boll som har bjällror i sig. Pucken som används i ishockey skramlar när den rör sig över isen.

Träningar ordnas tre gånger i veckan och passar alla nivåer av synskadade. Barnen kan delta i alla träningspass eller färre. Det finns utrustning att låna. På torsdagar blir det målboll, på fredag blindfotboll och på lördagar ishockey. Det är Aisti Sport som ordnar träningarna inom ramen för projektet Aisti games. Anmälan sker via idrottsklubbens hemsida.

———
Sibbo Apotek belönades för tillgänglighet

År 2017 renoverades Sibbo Apotek i Nickby med målet att göra det mer tillgängligt. Nu har apoteket fått utmärkelsen ”Tillgänglighet betjänar alla” av rådet för personer med funktionsnedsättning och Näringsenheten i Sibbo kommun.

Utöver den fysiska miljön har apoteket satsat på servicen. I Sibbo Apotek är läkemedelsförpackningarna försedda med punktskrift, och man undviker att klistra lappar med doseringsalternativ över skriften. Vidare har det gjorts lättare för kunderna att röra sig med rollator och barnvagn. Även belysningen har förbättrats. I december 2020 öppnade företaget ett nätapotek, där kunderna kan beställa och betala alla produkter. Det går också att få hemleverans.

– Apotekets satsningar är viktiga för personer med funktionsnedsättning och underlättar vardagen för var och en, säger Tuula Räikkönen, ordförande för Rådet för personer med funktionsnedsättning.

———
Händer i distrikten
———
Norra Österbottens synskadade

I samarbete med Folkhälsan Östanlid och med Bo-Erik Enell som ledare, har vi på onsdagar konditionsträning i gym kl 11–12.00 och vattengymnastik, grupp 1 kl 11.45 och grupp 2 kl 12.30. Höstterminen startar 8 september. Munskydd bör användas!
Handarbetsgruppen Rätstickorna inleder sina träffar måndagen 13 september kl 12.00 med Agneta Cederberg. Rätstickorna träffas udda veckor.
Kom med ut och njut av att motionera tillsammans i fin natur! Motionsgruppen ”Hurtbullarna” samlas vid ”Lockanberget” i Jakobstad varje tisdag kl 10.00 med start från 14 september. Vi inleder med lite uppvärmande gymnastik, innan vi promenerar tillsammans. 
Mimosel-gruppen träffas varannan vecka (jämna veckor) på torsdagar kl 13–15.00 med Sol-Britt Björkgren som ledare. Höstens första träff blir 23 september.
Nästa lunchträff hålls preliminärt fredagen 24 september.
Folkhälsan ordnar en virtuell föreläsningsserie under hösten via Zoom. Våra medlemmar har möjlighet att delta på Fyren, Mikaela Smeds och Sol-Britt Björkgren hjälper till med tekniken. 
Den 28 september kl 18 – 19.30 föreläser fortvårdare Elin Piittisjärvi och Malin Johansson under temat: Ta hand om dina fötter. Följande föreläsningar hålls 26 oktober och 22 november.
Karagruppen träffas i regel sista torsdagen i månaden. Nästa träff blir 30 september kl 12.30–14.30 vid Bosund Båt-, Fiske- och Jaktmuseum, Ahlövägen 43, Bosund.
För mera info och anmälan kontakta Ann-Sofie Grankulla, tfn 044 7234 888 eller e-post: noss@multi.fi. 
Man kan även ringa föreningens ordförande Bengt Ahlvik, tfn 050 0778 694 (under vardagar) eller skriva honom via e-post, bengt.ahlvik@gmail.com. 
Det kan bli ändringar i programmet! Följ med annonseringen om verksamheten på www.fss.fi/noss, Medlemsbandet och ÖT:s minneslista på lördagar.
Välkomna med på våra aktiviteter! NÖSS
——
Svenska Synskadade i Mellersta Nyland 

Hej på er alla! Från 16 augusti har föreningen en ny deltidsanställd distriktssekreterare, mitt namn är Astrid Söderlund.
Som nyanställd är det säkert på sin plats med en kort presentation. Jag är född, uppvuxen och bosatt i Helsingfors. Till min familj hör min make, våra två vuxna söner och tre underbara barnbarn. Jag är utbildad närvårdare som studerat vid universitetet i Helsingfors och har därifrån en politices magisterexamen i socialt arbete.
Mina arbetserfarenheter sträcker sig över 40 år, och då främst inom äldreomsorg och omsorg för personer med intellektuella funktionsvariationer.
Min senaste arbetsgivare var Helsingfors stad där jag jobbade som socialarbetare inom svenskspråkig klienthandelning och gerontologiskt socialt arbete. Jag ser fram emot att få börja arbeta för och med er och SSMN, och hoppas att så snart som det är möjligt få träffa så många av er på föreningens måndagsträffar och andra evenemang.
Den första måndagsträffen i höst är planerad till 13 september kl 13.00 på Parisgränden 2 A. Sedan planerar vi fortsätta varannan måndag med träffarna så att följande blir 20 september osv. 
Vattengymnastiken på Folkhälsan, för tidigare anmälda, fortsätter från fredag 27 augusti kl 10.00.  Enligt uppgifter fortsätter också gruppen i Styrka och Balans från och med september. Närmare tidpunkt uppges senare. Följ med våra meddelanden på Medlemsbandet.
Distriktssekreterarens telefontid är måndag, tisdag och onsdag kl 10.00-13.00 Telefon 040 0269 553, e-post kansliet@ssmn.fi. Det går bra att tala in meddelande på telefonsvarare, skicka sms eller e-post.
——
Svenska Synskadade i Västnyland

Hej! Hoppas ni haft en bra sommar, här kommer aktiviteterna för september och oktober. Boccia ordnas i Katarinaskolans gymnastiksal i Karis kl 16.00 på tisdagar den 14, 21 och 28 september samt 5, 12, 19, 26 oktober. Kontaktperson är Thea Lindholm, tfn 040 5875 140.
Introduktion till målboll – du kan delta hemifrån. Om du är intresserad av målboll och vill veta mera kan du delta via Google Meet för att få en introduktion, tisdagen 7 september 16.00. Du kan närvara på Lyan eller hemifrån. Anmälningar till Alexandra Helander, tfn 040 7786 295 eller ssvn@brev.fi.
Månadsmöte ordnas 11 september. Mera information fås från hemsidan eller från verksamhetskoordinatorn Alexandra Helander.
Frågesport på Lyan onsdagen 15 september kl 18.00. Kontaktperson är Börje Broberg, tfn 044 5410 679.
Syntolkad fotboll kan du delta i söndag 19.9 kl 16.00. Kontaktperson är Börje Broberg, tfn 044 5410 679.
Herrklubben på Lyan träffas onsdag 22 september kl 15.00. Kontaktperson är Börje Broberg, tfn 044 5410 679.
Friluftsdagen äger rum söndagen 26 september kl 10.00. I samarbete med Axxell håller vi en friluftsdag vid Ovanmalm (Björnbackavägen 30). Kontaktperson Alexandra Helander, tfn 040 7786 295.
Pratsam café. Drop-in café med bulle och kaffe på Lyan första torsdagen i månaden, 7 oktober kl 15.00–17.00 på Lyan. Kontaktperson är Alexandra Helander, tfn 040 7786 295.
Månadsmöte hålls 9 oktober. Mera information från hemsidan eller från verksamhetskoordinatorn Alexandra Helander.
Vita käppens dag 15 oktober. Program på Lyan. Kontaktperson Alexandra Helander, tfn 040 7786 295.
Frågesport på Lyan onsdagen 20 oktober kl 18.00. Kontaktperson Börje Broberg, tfn 044 5410 679.
Herrklubben träffas onsdag 27 oktober kl 15.00 på Lyan. Kontaktperson Börje Broberg, 044 5410 679.
Förutom ovannämnda aktiviteter planeras bland annat en läsecirkel, spelkväll, samt undersöks intresse för målboll och promenadgrupp i Karis, meddela gärna ditt intresse till verksamhetskoordinatorn Alexandra Helander på 040 7786295, ssvn@brev.fi.
Den syntolkade fotbollens övriga höstdatum kan man följa med via hemsidan https://fss.fi/distriktsforeningar/vastnyland. På grund av de fortsatta restriktionerna är det bra att du anmäler dig innan du deltar i en aktivitet till kontaktpersonen.
Det kulturella och idrottsliga utbudet, främst på lokal nivå, men även i största allmänhet granskas ständigt. Medlemmarnas förslag till olika aktiviteter emottas med stor tacksamhet.
Föreningens styrelse och verksamhetskoordinator följer kontinuerligt med coronaläget och förbehåller sig rätten att inhibera, framflytta eller avsluta aktiviteter för att skydda sina medlemmar och sig själv.
Kontakt: Alexandra Helander, Prästängsgatan 12, 10600 Ekenäs, tfn 040 778 6295 eller e-post ssvn@brev.fi.
——
Svenska Synskadade i Östnyland
Hoppas ni haft en härlig sommar. Nu kör vi igång inför hösten. Det är bland annat tänkt att följande program ska äga rum. Stolgymnastik ordnas den 7 och 21 september klockan 10-11.30 med Ann-Lis på Kajutan.
Tillsammans med HUN har vi ICT den 16 september klockan 13–15.00 på Kajutan.
En må bra-dag ordnas på Folkhälsanhuset i Borgå tisdagen den 19 oktober i samarbete med Folkhälsans förbund. Föreningen bjuder på lunch.  Anmälningar till Jonas tfn 040 9644 672. Mera information om dagen i följande nummer av Synvinkel.
På Kajutan använder vi ansiktsmasker enligt rekommendation från Institutet för hälsa och välfärd.
Kontaktuppgifter: ordförande Jonas Lindström tfn 040 964 4672, kontaktperson i föreningen.
Distriktsekreterare 
Catharina har telefontid på Kajutan tisdagar kl. 9–13.00 tfn 040 968 0351. Besöksadress: Ågatan 33 E, 106100 Borgå.
——¬
Vasa Svenska Synskadade
Efter en underbar sommar med avkoppling, sol och mycket värme har vi nu startat upp verksamheten på nytt, om än med små begränsningar. Här kommer höstens program.
Trivselcaféet Aktivt Seniorliv, i samarbete med Folkhälsan, startar på Lyktan tisdagen 7 september kl 13.00 med Carina Blom som ledare, tfn 044 788 1026. Olika teman samt gäster vid olika tillfällen. Därefter fortsätter Trivselcaféet enligt följande datum på tisdagar, 21.9, 5.10, 19.10, 9.11, 23.11 och 7.12. Alla hjärtligt välkomna med! Vi bär munskydd inomhus.
Punktskriftkursen startar onsdag 8 september kl 10.00 med två grupper. Kaffepaus kl 11.30–12.00 och därefter undervisning mellan kl 12.00–13.30. Lärare är Ritva Hagelberg och Börje Kukkonen. Punktundervisningen pågår varje vecka fram till och med onsdag 8 december. Vill du lära dig ett nytt språk, kontakta kansliet så ordnas det på bästa sätt. Välkomna med till en fin och humoristisk grupp!
Vattengymnastiken, i samarbete med Folkhälsan, startar i Folkhälsans hus i Smedsby torsdag 9 september kl 17–17.45 med Melissa Sundblad som ledare, tfn 050 520 8425. För närvarande ordnas endast en grupp som nu är fullbokad.
Är du intresserad kan du ställa dig på väntelistan, det kanske finns möjlighet att ordna med en grupp till framöver. Vattengymnastiken pågår tolv gånger till och med torsdag 25 november. För mera info kontakta kansliet.
”Öppet hus på Lyktan” ordnas tisdag 14 september kl 13.00–17.00. Alla medlemmar är välkomna att titta in till vårt nya verksamhetsutrymme, ingen anmälan behövs. Vi kommer även att bjuda in pressen, samarbetspartners och övriga som är intresserade av att se hur vi har det. Kaffeservering under dagen! Välkomna! Dörren som annars är stängd, kommer att vara öppen under den tiden.
Medlemsträff på Lyktan ordnas onsdag 13 oktober kl 14.00. Avtäckning av porträttet av framlidna Ellen Klockars, minnesord av Britten Nylund. Kaffeservering och gemenskap. Anmälan senast måndag 11 oktober.
Vi har reserverat 40 platser till Wasa Teaters musikal, Botnia Paradise med KAJ, onsdag 27 oktober 19.00. 
Pris för synskadade är 37€/person och ledsagare gratis. Syntolkning. Anmälan senast 19 oktober före kl 14.00. Är du intresserad, hör gärna av dig så fort som möjligt, platserna går åt fort!
Kontakt: Alla anmälningar och förfrågningar görs till verksamhetsledare Febe Mörk på tfn 045 321 3320 (må-to kl 9–14.00) eller per e-post: vasasynskadade@gmail.com. 
Du hittar även info om oss på http://www.fss.fi/sv/distriktsforeningar/vasa samt på vår facebooksida: https://www.facebook.com/vasasynskadade.
Har du föreningsärenden utöver kanslitiden, kontakta ordförande Kerstin Lillbåsk, tfn 050 369 5997 eller per e-post kerstinl@tawi.fi.
Vår rehabiliteringsrådgivare Ulla-Britt Ingman kan nås på tfn 050 561 2950, måndag-torsdag, eller per e-post  ulla-britt.ingman@fss.fi.
——¬
Ålands synskadade
Nu har föreningen dragit igång höstens verksamhet. Det finns några nyheter på kommande. Bland annat så startar vi ett projekt som heter ”Matresor i världen – hemma i köket!”. Vi får under några träffar i höst möjlighet att vidga vår smakpalett genom matlagning tillsammans med människor från andra kulturer. Vi får pröva nya smaker, prata Åländsk mat och skapa relationer. Du kan komma med på bara en träff eller om du vill delta flera gånger. Är du obekväm med matlagning så går det utmärkt att ansluta till den gemensamma måltid som avslutar träffarna. Den första träffen är planerad till torsdagen den 9 september. Följande träff är den 23 september.
Måndagen den 13 september håller vi höstens första månadsträff klockan 14.00 på verksamhetscentret Ankaret. Vi gästas av Niklas Lantz som berikar vår träff. Senast sågs Niklas på Lillaholmen i William Shakespears lantliga komedi ”Som ni vill ha det” och under Emmausfestivalen i bandet Moonberries.
Vårt IT-stöd Fredrik Douhan håller en datorkurs tre för- eller eftermiddagar den 14 till 16 september. Kursen anpassas efter deltagarna. Max 2–3 stycken åt gången. Tanken med kursen är att du får personlig hjälp att bli mer bekväm med din dator och de program du använder. Finns intresse och behov kan IT-Fredrik även introducera nya hjälpmedel och möjligheter.
I våras höll föreningen sin första teknikdag med drop-in. Den 21 september är det dags för en ny teknikdag. Det är bara att dyka upp hos oss på Ankaret mellan klockan 10.00 och 15.00. Tanken är att du tar med dig din teknik (t.ex. padda, dator, telefon eller annat) som du vill ha hjälp med, lära dig mera om eller öva på. Kaffe serveras klockan 14.00.
Sista onsdagen varje månad hålls trivselkaffe på Ankaret. I september träffas vi onsdagen den 29:e klockan 14.00 och fikar tillsammans utan styrd aktivitet.
Måndagen den 11 oktober är det dags för måndagsträff igen klockan 14.00. Vi gästas av Edgar Vikström. Edgar är tidigare bank- och stadsdirektör i Mariehamn. I juni i år prästvigdes han och i somras sommarpratade han i Ålands radio. Edgar har en stark personlighet och ser på livet med glimten i ögat. Han berättar om sin resa från höga befattningar i offentligheten och vägen fram till tron.
Kontakt: Organisationssekreterare Charlotta Solax, arbetar måndag till torsdag kl 9–15.30, tfn 045 7343 8950, och e-post aland.syn@aland.net. 
IT-stöd och taltidningsansvarige Fredrik Douhan arbetar tisdagar och torsdagar kl 9.00–15.30. Övriga tider enligt överenskommelse. Tfn 040 6800 950 och e-post it.syn@aland.net.
Besöksadress till Ankaret: Johannebovägen 7, 22100 Mariehamn. Öppet måndag till torsdag klockan 10.00 till 15.00, reservation för möten och lunch.

——¬
Åbolands synskadade
Hej på er alla! Åbolands synskadade rf har planerat ett höstprogram som borde kunna förverkligas trots restriktioner på grund av corona.
”Musikpratstund med gästen Rabbe von Weymarn” äger rum den 22 september i Åbo på Gillesgården kl 15–17.00 i Loftet. Ta hissen upp. Kaffeservering. Anmälan till Harold på tfn 050 516 6520. Ett liknande tillfälle ordnas i Pargas den 14 oktober.
I Pargas startar gruppen Lera, forma och skulptera den 13 september kl 13.00 i kansliet på Elmgrensvägen 3.  Antalet deltagare är tre till fem. Anmäl dig till Amie på tfn 045 2582 630, eller till kansliet, tfn 040 0151 322 efter kl 12.00.  Kursen passar för alla. Materialkostnader. Inga förhandskunskaper krävs, bara lust att ”leka med lera”. 
En annan grupp i Pargas är Prat om Mat.  Antalet deltagare är 3 personer. Näring, smaker, ingredienser med mera diskuteras. Vi tillagar en maträtt som äts som lunch. Gruppen träffas varannan tisdag kl 12–14.30. Start den 14 september kl 12.00.  Anmälan sker till Amie: tfn 045 258 2630 eller till kansli på tfn 040 0151 322 efter kl 12.00 på tisdagar.
Ett projekt för att utforma ett användbart motionsprogram startar i Pargas i samarbete med ett Fysioföretag som redan ger service åt en diabetesgrupp och en hjärtgrupp. Välkommen med som testperson. Anmäl till Harold eller Amie, mera information per telefon. 
Ett tillfälle med tankar om motion och hälsa ordnas i Kimito i oktober. Dag och tid meddelas i nästa Synvinkel. Sköt om er! Styrelsen i Åboland. Kontakt: Föreningens verksamhetscenter finns på adressen: Elmgrensvägen 3 lok 3, 21600 Pargas. E-post skickas till synskadade@gmail.com.